ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року 
м. Черкаси

Справа № 697/1790/25		
Провадження № 22-ц/821/912/26		
Категорія: 304070000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,
секретаря – Кукушкіної А. О.,

учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Прядки Віталія Михайловича на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2026 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

15.07.2025 АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії. Справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
18.12.2025 позивачем подано заяву про залишення позову без розгляду.
В обґрунтування заяви зазначено, що 17.12.2025 від Старости сіл Межирич, Лука Бабичі Канівської міської ради Черкаської області на адресу позивача надійшов лист за № 67 про відкликання свого листа від 06.05.2025 у зв`язку з помилковістю вказаної у ньому інформації, а саме щодо проживання без реєстрації ОСОБА_1 з 2016 року по АДРЕСА_1 . Враховуючи спростування даної інформації, зі сторони органу місцевого самоврядування, позивачем було прийнято рішення про залишення даного позову без розгляду. 
26.12.2025 та 27.01.2026 від представника відповідача надійшла заява про стягнення з позивача витрат на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн та судового збору в сумі 606,00 грн.
При вирішенні питання про залишення позову без розгляду, позивач просив суд відмовити відповідачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та судового збору, вказуючи на неспівмірність заявлених витрат на правову допомогу представником позивача складності справі та витраченому часу адвоката, та необґрунтованість вимог про стягнення із позивача вказаних витрат.
Крім того, вважає, що у даному випадку відсутні необґрунтовані дії позивача, які в свою чергу можуть слугувати підставою для відповідного відшкодування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2026 року позов Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії – залишено без розгляду.
Заяву представника відповідача про стягнення судових витрат – залишено без задоволення.
Ухвала суду мотивована тим, що оскільки представник позивача до початку розгляду справи по суті після скасування заочного рішення подала заяву про залишення без розгляду позовної заяви, тому позов АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду.
Відмовляючи в задоволенні заяви відповідача про стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив із того, що судом не встановлено, що спір у справі виник внаслідок необґрунтованих/недобросовісних дій позивача, отже підстави для покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

11 березня 2026 року, не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині стягнення судових витрат, представник ОСОБА_1 – адвокат Прядка В. М. подав апеляційну скаргу в якій, просить скасувати ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2026 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції у розмірі 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, 606,00 грн витрат на сплату судового збору, а також судові витрати понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що станом не день подачі позову позивачу було відомо, хто є власником домоволодіння за спірною адресою, і ним не була відповідач. У заяві про перегляд заочного рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.10.2025 відповідачем зазначалось, що власником будинку, де виявлено самовільне підключення електроустановки до електричної мережі, є інша особа. 
З огляду на викладене, скаржник вважає, що позивач пред`явив заздалегідь необґрунтований позов до неналежного відповідача ОСОБА_1 , внаслідок чого остання понесла витрати. 
Вважає, що зазначені дії відносно відповідача є необґрунтованими діями позивача, а тому відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених нею витрат.

Відзив на апеляційну скаргу 

27.03.2026 АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві зазначається, що у данійсправі суд першої інстанції не встановив зловживання процесуальними правами з боку позивача, не застосовував до нього будь-яких заходів у зв`язку із зловживанням правами, отже, підстав для констатування факту необґрунтованості дій позивача у зв`язку із зверненням до суду з цим позовом та із заявою про залишення її позову без розгляду не встановлено. Протилежного відповідачем не доведено.
З огляду на зазначене вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, та не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати витрати, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області залишити без змін.

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Прядки В. М., представника АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» - Штих Ю. І., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції оскаржується в частині відмови в стягненні судових витрат на користь відповідача, тому в іншій частині ухвала суду в апеляційному порядку не переглядається.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині по наступних підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З-поміж основних засад (принципів) цивільного судочинства законодавець виділяє, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України, яким встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
За ст. 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.
Зазначене узгоджується із викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.
За приписами ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Відповідно до п. п. 2-4 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.
У випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі, заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій.
Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, він повинен довести, що позовна заява була подана внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, дії позивача, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодування позивачем понесених відповідачем витрат на правову допомогу.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.
Отже, саме собою залишення позову без розгляду не є свідченням необґрунтованих дій позивача.
Таким чином, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.
Із системного аналізу ч. ч. 5, 6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 148/312/16-ц, від 14 січня 2021 року в справі № 521/3011/18.
З матеріалів справи вбачається, що АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» 15.07.2025 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, долучивши до позову, зокрема акт про порушення № 006581 від 08.02.2025 підписаний  ОСОБА_1 , акт технічної перевірки та пломбування № 037728 також підписаний  ОСОБА_1 , довідкуСтарости сіл Межирич, Лука Бабичі Канівської міської ради Черкаської області за № 27 від 06.05.2025 щодо проживання без реєстрації ОСОБА_1 з 2016 року по АДРЕСА_1 , копію паспорта громадянина України  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Матеріали справи містять довідкуСтарости сіл Межирич, Лука Бабичі Канівської міської ради Черкаської області за № 41 від 07.08.2025 адресовану Канівському міськрайонному суду щодо проживання без реєстрації ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 21.08.2025 ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .
Заочним рішенням Канівського міськрайонного суду від 02.10.2025 позов АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» задоволено.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 01.12.2025 скасовано заочним рішенням Канівського міськрайонного суду від 02.10.2025, справу призначено розглядом на 25.12.2025.
18.12.2025 АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» до суду подано заяву про залишення позову без розгляду.
26.12.2025 представником відповідача – адвокатом Прядкою В. М. до суду подано заяву про стягнення з позивача витрат на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн та судового збору в сумі 606,00 грн.
25.02.2026 АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» до суду подано клопотання про відмову в задоволенні заяви адвоката Прядки В. М. про стягнення судових витрат, до якого долучено листСтарости сіл Межирич, Лука Бабичі Канівської міської ради Черкаської області за № 67 від 17.12.2025 адресований АТ «Черкасиобленерго», яким відкликано лист Старости сіл Межирич, Лука Бабичі Канівської міської ради Черкаської області за № 27 від 06.05.2025 у зв`язку з помилковістю вказаної в ньому інформації, а саме щодо проживання без реєстрації ОСОБА_1 з 2016 року.
За викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про невстановлення судом того, що спір у справі виник внаслідок необґрунтованих/недобросовісний дій позивача, тому відсутні підстави для покладення на позивача обов`язку щодо відшкодування судових витрат відповідача. 
Підстав для визнання дій АТ «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Черкаські районні енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» необґрунтованими не встановлено, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права не може свідчити про зловживання стороною своїми процесуальними правами, а дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодування понесених відповідачем витрат на правову допомогу, суд дійшов правильного висновку про відмову у покладенні на позивача обов`язку з відшкодування понесених відповідачем судових витрат.
Інші доводи апеляційної скарги сторони відповідача суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Прядки Віталія Михайловича– залишити без задоволення.
Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2026 року в оскаржуваній частині– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 20 квітня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков