Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________  Справа № 299/5755/25
Номер провадження 2/299/2102/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
09.03.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючий - суддя Кашуба А.В.
секретар судових засідань – Чернянчук К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту нерухомого майна, треті особи без самостійних вимог на предмет спору – Виноградівський відділ ДВС у Берегівському районі Закарпатської області, Виноградівська державна нотаріальна контора, 

В С Т А Н О В И В :
19.11.2025 позивач подав вказану позовну заяву. 
Просить суд скасувати та зняти арешт з будинку з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1 , який був накладений постановою Виноградівського відділу ДВС серії АА№091973 від 30.07.2008. Зняти заборону на відчуження нерухомого майна шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційного запису №7669317 від 01.08.2008, вчиненого Виноградівською державною нотаріальною конторою щодо будинку з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником житлового будинку з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1 . Право власності набуто нею 03.07.2007 і посвідчено Свідоцтвом про право на спадщину від 12.06.2007, виданого Виноградівською держнотконторою №1035. Позивач з`ясувала, що на будинок накладено арешт: постановою Виноградівського відділу ДВС серії АА№091973 від 30.07.2008. Виноградівська державна нотконтора зареєструвала 01.08.2008 Заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна за №7669317. Цим обтяженням обмежено права третьої особи – ОСОБА_2 , який не має жодних речових прав на будинок, не проживає у ньому та не зареєстрований там. Позивач зверталася до відділу ДВС та отримала інформацію про те, що виконавче провадження знищено. Відповідно до ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Представник позивача адвокат Продан О.В. подала письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Судова повістка, направлена відповідачу, не вручена через відсутність адресата за вказаною адресою. Причини неявки не повідомлені. Відзив відповідач не подав.
Тому, відповідно до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, врахувавши, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, суд вирішив наступне.
Суд встановив, що ОСОБА_1 набула право власності на будинок з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1 (далі - об`єкт нерухомого майна). Право власності набуто в порядку спадкування та посвідчено Свідоцтвом про право на спадщину №1035 від 12.06.2007, видавник Виноградівська держнотконтора (Витяг про реєстрацію права власності від 03.07.2007).
На підтвердження актуальності відомостей про право власності позивач надав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.09.2025 (а.с.6).
За змістом Інформації від 12.09.2025, у Державному реєстрі речових прав цей об`єкт нерухомого майна не зареєстровано. Відомості про цей об`єкт НМ зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: реєстраційний номер майна 18872005, тип майна- будинок з надвірними побудовами; адреса АДРЕСА_1 ; власник в цілому – ОСОБА_1 , підстава виникнення ПВ – Свідоцтво про право на спадщину №1035 від 12.05.2007, дата реєстрації – 03.07.2007.
Цей же документ містить відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Суд встановив, що у Єдиному реєстрі заборон зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна, р.н.обтяження 7669317, дата реєстрації 01.08.2008, реєстратор Виноградівська держнотконтора, заявник – ДВС м.Виноградів, підстава обтяження – постанова про арешт від 30.07.2008 АА№091973, видавник ДВС м.Виноградів, об`єкт обтяження – інше, все майно, адреса АДРЕСА_1 , власник – ОСОБА_2 .
Суд пересвідчився, що позивачка зверталася до Виноградівського відділу ДВС та отримала офіційну інформацію про те, що документи виконавчого провадження, у якому винесено постанову АА№091973 від 30.07.2008 про накладення арешту на все майно, - знищені. Рекомендовано звернутися до суду на підставі ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» (лист від 29.09.2025 на а.с.7).
Згідно із офіційною довідковою інформацією, наданою старостою Олешницького старостинського округу Гаврішем Віктором №20.7-20/523 від 24.09.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрований та не проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Суд констатує, що Виноградівський відділ ДВС не надав відомостей про номер виконавчого провадження, у рамках якого державний виконавець виніс постанову про арешт, відомостей про сторін виконавчого провадження, підставу відкриття виконавчого провадження, а лише повідомив, що документи виконавчого провадження знищено.
Проаналізувавши запис про обтяження №7669317 у Єдиному реєстрі заборон, суд встановив, що боржником у виконавчому провадженні є фізична особа на ім`я ОСОБА_2 , а під арештом опинився об`єкт – нерухоме майно, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 . За цією адресою розташовано будинок з надвірними побудовами, що за даними Реєстру прав власності належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 12.06.2007.
Відповідно до положень ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.
Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
В силу ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. А у відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, суд вважає доведеним, що правові підстави обтяження задавнені, право власності позивача є порушеним та підлягає судовому захисту та відновленню у спосіб, визначений ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» - шляхом зняття обтяження у виді арешту.
Щодо вимоги позову про зняття заборони на відчуження шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон реєстраційного запису №7669317 від 01.08.2008 – ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки вимога про зняття заборони на відчуження дублює вимогу про зняття арешту з майна, а виключення з Єдиного реєстру заборон реєстраційного запису – це дискреційні повноваження державних реєстраторів, які приймають рішення про реалізацію такого повноваження на підставі та у порядку, визначених законодавством України.
Судові витрати, понесені позивачем, слід покласти на відповідача. Позивачка при поданні позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 1211,00 грн. Про понесення інших судових витрат не заявила.
Керуючись ст. ст. 13, 15, 16, 317, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позов задоволити.
Зняти обтяження №7669317, зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 01.08.2008 Виноградівською державною нотаріальною конторою, у виді арешту нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Виноградівського відділу ДВС від 30.07.2008 №АА091973, з об`єкту нерухомого майна - будинку з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1 , який належить в цілому на праві власності ОСОБА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211,00 грн.
Відповідач може подати до суду, який розглянув справу, заяву про перегляд заочного рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду або протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 ;
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, адреса АДРЕСА_1 . 
Головуючий	  Кашуба А. В.