ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/3902/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року (суддя Стрельнікова Наталя Вікторівна) в адміністративній справі 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 23300154150 від 06.11.2024 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії (перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії (перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника) в розмірі 50% пенсії ОСОБА_2 , яку він отримував на день смерті, та виплатити її з дня, що настає за днем смерті годувальника, а саме - з 6 січня 2024 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року позов задоволено повністю. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки не має необхідного страхового стажу – 29 років. Страховий стаж позивача становить 27 років 1 місяць 1 день.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що 31.10.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
За наслідками розгляду заяви та наданих документів 06.11.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення № 923300154150 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з невиконанням умов ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 31).
В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив:
«Відповідно до ст. 36 та ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї.
Непрацездатними членами сім`ї померлого годувальника вважаються дружина (чоловік), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають чоловіки та жінки після досягнення 60 років за наявності страхового стажу 29 рік (станом на 2022 рік).
У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 роки.
Висновок: відмовити гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в перерахунку пенсії, у зв`язку з невиконанням умов ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається зазначеним у частині другій цієї статті членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії у разі встановлення III групи інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та зазначеним у частині другій цієї статті членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Згідно з пунктами 1, 3 частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
Відповідно частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що закон визначає певні умови для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, однією з яких є досягнення утриманцем померлого годувальника пенсійного віку, при цьому закон не ставить відповідне право від наявності певного страхового стажу у особи, яка звертається для призначення цього виду пенсії.
Враховуючи те, що підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника стало відсутність страхового стажу у заявника, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 23300154150 від 06.11.2024 та, як наслідок, необхідності його скасування.
Разом з цим колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії (перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника) в розмірі 50% пенсії ОСОБА_2 , яку він отримував на день смерті, та виплатити її з 6 січня 2024 року, адже ці вимоги стосуються визначення розміру пенсії та дати її призначення, в той час як пенсійним органом у спірних відносинах вирішувалося питання щодо наявності у ОСОБА_1 права на призначення такої пенсії, а не обрахунок пенсії.
Зважаючи на те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 23300154150 від 06.11.2024 підлягає скасуванню, при цьому питання призначення пенсії належить до повноважень пенсійного органу, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.10.2024 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні.
Також суд звертає увагу на висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 07 травня 2024 року у справі № 460/38580/22, згідно з яким дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року в адміністративній справі № 280/3902/25 скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії (перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника) в розмірі 50% пенсії ОСОБА_2 , яку він отримував на день смерті, та виплатити її з дня, що настає за днем смерті годувальника, а саме - з 6 січня 2024 року та прийняти в цій частині нову постанову про часткове задоволення позову.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.10.2024 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 17 лютого 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 17 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров 

суддя Т.І. Ясенова