Справа №524/1239/26
Провадження №2/524/2466/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 42680 грн, ухвалив таке рішення.
ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 12.08.2025 між сторонами було укладено договір позики за умовами якого Позивач передав Відповідачу кошти в сумі 38800 грн на строк до 12 жовтня 2025 року. Крім того, умовами договору передбачена сплата відсотків в розмірі 10% від суми позики. Станом на день подання позовної заяви кошти не були повернуті в повному обсязі.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач подала суду заяву про визнання позову.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ
12.08.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики за умовами якого ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність 38800 грн, що є еквівалентом 935 дол.США строком до 12.10.2025 та зобов`язалась повернути у вказаний строк. За весь період користування коштами позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю 10% від зазначеної суми.
Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Баглай А.В., зареєстровано в реєстрі за №1295.
НОРМИ ПРАВА
В ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України(далі – ЦК України) визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 524, 533 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.  Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки(ст. 610, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В ст. 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
В ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОЦІНКА СУДУ
З системного аналізу норм статті 1046, 1047 ЦК України вбачається, що оскільки договір позики є реальним, то факт передання грошових коштів може підтверджуватися договором позики, укладеними в письмовій формі, якщо в тексті останнього сторонами не зазначений інший строк передання грошових коштів.
Разом з тим, якщо факт передання грошових коштів відрізняється від моменту підписання договору між сторонами, то він може підтверджуватися розпискою або іншими документами, тобто письмовими доказами. При цьому чинне законодавство України не встановлює обов`язковості написання розписки про передачу грошових коштів, якщо між сторонами укладений договір позики в письмовій формі або ними використовуються інші документи на підтвердження факту передання грошових коштів.
Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2022 року справа № 462/2610/20(провадження № 61-17650св21).
Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи те, що заява відповідача про визнання позову не суперечить вимогам законодавства та не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення про задоволення позову на підставі ч.1, 4 ст.206 ЦПК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати в сумі 665,60грн.
Крім того, суд вважає за можливе повернути позивачу надміру сплачений судовий збір в сумі 665,60 грн, відповідно до ст. 142 ЦПК України.
Керуючись ст. 10, 12, 81, 141-142, 206, 258, 259, 263 – 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 12.08.2025 в сумі 42680 грн та судові витрати в сумі 665,60грн.
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 50% судового збору, сплаченого на підставі квитанції 2878802977 від 30.01.2026 в сумі 665,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Діна АНДРІЄЦЬ