Справа № 643/21323/25
Провадження № 2/643/2582/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Семенової Я.Ю.,
за участю секретаря судового засідання – Кашуби Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - 

у с т а н о в и в :

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» в особі директора Ткаченко М.М. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором №3238306176-113133 від 27.08.2021 в сумі 23 003,00 грн, а також сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000,00 грн.
В обґрунтування пред`явлених вимог позивачем зазначено, що 27.08.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3238306176-113133. Зазначив, що ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 3 000,00 гривень. Посилався, що відповідно до умов договору позики, дата видачі кредиту - 27.08.2021, дата повернення кредиту - 16.09.2021 (включно), термін користування кредитом - 20 діб. Посилався, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зазначив, що позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Зазначив, що 21.12.2021 було укладено договір № 21-12/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3238306176-113133. Зазначив, що 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3238306176-113133. Таким чином, посилався, що ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3238306176-113133. Зазначив, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3238306176-113133 від 27.08.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23 003,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 20 003,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно з Кредитним Договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 0,00 грн.
Аргументи учасників справи
Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-які клопотання та заяви від відповідача до суду не надходили.
Рух справи
Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 04 грудня 2025 року відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Семенова Я.Ю. з 25 грудня 2025 року по 16 січня 2026 року включно перебувала у щорічній основній відпустці, з 19 січня 2026 року по 03 квітня 2026 року включно - на лікарняному. 
Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 08 квітня 2026 року частково задовольнив клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», витребував від Акціонерного товариства «ПУМБ» інформацію щодо належності ОСОБА_1 банківської картки № НОМЕР_1 , та докази зарахування на картку № НОМЕР_1 27.08.2021 кредитних коштів у сумі 3 000,00 грн.
13 квітня 2026 року від АТ «ПУМБ» до Салтівського районного суду міста Харкова надійшла витребувана інформація. 
Участь у справі сторін та інших учасників справи
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Коллект Центр», проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив.
За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Судові повістки про виклик відповідача в судові засідання, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення – «адресат відсутній за вказаною адресою».
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзиву, відповідно до правил статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечував позивач.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
27 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №3238306176-113133 «Проста позика», підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором S38DT7KZ (а.с. 52-57).
Згідно з умовами п. 2.1 Договору позики Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором.
У п. 2.2-2.6 Договору позики сторони погодили, що кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту) 3 000,00 грн. Період користування кредитними коштами складає 20 (днів) та починається з 27.08.2021 та закінчується 16.09.2021 (включно). Цільове призначення кредиту (мета використання): споживчі потреби, у тому числі придбання позичальником будь-яких товарів, робіт, послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цим договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника.
Згідно з п. 3.2 Договору кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви про надання кредиту та зазначений у розділі 10 (Реквізити сторін) цього Договору.
Відповідно до пункту 9.6 Договору позики, сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404% річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти позичальника.
Відповідно до п. 9.13 Договору за користування, наданими за цим договором, грошовими коштами у строк, передбачений п.п. 2.3 цього Договору, встановлюється процентна ставка у розмірі 702% річних (або 1,95 % за 1 (один) день користування грошовими коштами). 
У розділі 10 Договору позики «Реквізити сторін» міститься банківський рахунок ОСОБА_1 : НОМЕР_2 . 
27 серпня 2021 року ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором S38DT7KZ Графік розрахунків, згідно з яким сума кредиту становить 3000,00 грн, проценти за користування кредитом становлять 1180,00 грн (а.с. 57-58).
Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», адресованим ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» за Вих. №2873_251006194855 від 06.10.2025, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомляє, що було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 27.08.2021 09:30:17 на суму 3000,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 105098176, призначення платежу: зарахування 3000,00 грн на картку НОМЕР_1 (а.с. 83).
ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надано інформацію ТОВ «Вердикт Капітал» за вих. №21-12/21 від 28.12.2021 щодо даних, які підтверджують зарахування кредитних коштів на банківську картку клієнта, права вимоги за якими передано ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору факторингу №21-12/21 від 21.12.2021, а саме: ОСОБА_1 , кредитний договір №3238306176-113133 (а.с. 84-88).
Окрім того, факт перерахування на рахунок ОСОБА_1 27.08.2021 грошових коштів у сумі 3 000,00 грн підтверджується повідомленням АТ «ПУМБ», що надійшло до Салтівського районного суду міста Харкова 13 квітня 2026 року, згідно з яким в Банку на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна картка НОМЕР_3 . В результаті аналізу операцій, здійснених по вказаній карті за 27.08.2021була виявлена операція по надходження грошових коштів у сумі 3 000,00 гривень через сервіс іншого банку.
21 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №21-12/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, яким погоджено, що кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги кредитора до боржників, зазначених у Додатку №1 до цього договору (а.с. 22-25).
У п. 7.1-7.2 Договору №21-12/21 сторони погодили ціну договору – 225 381,10 грн, яка сплачується новим кредитором кредитору шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п. 12 цього Договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього Договору. 
Згідно з платіжним дорученням №330110002 від 11 лютого 2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило на користь ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» 402 839,58 грн, призначення платежу: «сплата по Договору відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020» (а.с. 29).
Листом генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» №2320-05/23 від 12.05.2023, у зв`язку з виявленням технічної помилки (описки) ТОВ «Вердикт Капітал» пропонує/просить змінити призначення платежу в платіжному дорученні №330110002 від 11 лютого 2022 року на суму 402 839,58 грн, вважати правильним призначення платежу: «оплата згідно Договору ВПВ №18-11/21 від 18.11.2021, Договору ВПВ №21-12/21 від 21.12.2021» (а.с. 30).
Згідно з платіжною інстуркцією №367250003 від 05 квітня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило на користь ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» 30 000,00 грн, призначення платежу: «сплата за Договором відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020» (а.с. 31).
Листом генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» №2321-05/23 від 12.05.2023, у зв`язку з виявленням технічної помилки (описки) ТОВ «Вердикт Капітал» пропонує/просить змінити призначення платежу в платіжній інструкції №367250003 від 05 квітня 2023 року на суму 30 000,00 грн, вважати правильним призначення платежу: «оплата згідно Договору ВПВ №21-12/21 від 21.12.2021, Договору ВПВ № 18-01/22 від 18.01.2022» (а.с. 32).
21 грудня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №21-12/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 21.12.2021 (а.с. 33).
Відповідно до Додатку №1 до Договору №21-12/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 21.12.2021 (Реєстр Боржників), до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №3238306176-113133 у загальній сумі 4180,00 грн, що складається з: 3000,00 грн – залишок по тілу кредиту, 1180,00 грн – залишок по відсотках (а.с. 34-37).
10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, яким погоджено, що первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього договору (а.с. 38-43).
10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 (Додаток №4 до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023) та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 (Додаток №2 до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023) (а.с. 59-60).
Згідно з Додатком №3 до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (Реєстр Боржників) до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №3238306176-113133 у загальній сумі 20 003,00 грн, що складається з: 3000,00 грн – сума виданого кредиту, 20 003,00 грн – сума заборгованості за нарахлованими процентами (а.с. 61-65).
28 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було підписано Акт зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 49-51).
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» (кр. дог. 3238306176-113133), сформованим ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість останнього станом на 10.01.2023 становить 23 003,00 грн. У вказаному розрахунку зазначено, що станом на дату відступлення (21.12.2021) заборгованість відповідача по основній сумі кредиту становить 3 000,00 грн, за відсотками – 1 180,00 грн. Станом на дату розрахунку (10.01.2023) заборгованість відповідача по основній сумі кредиту становить 3 000,00 грн, за відсотками на дату відступлення права вимоги – 12 398,00 грн, нараховані відсотки згідно з кредитним договором – 7 605,00 грн, всього – 23 003,00 грн (а.с. 89).
При цьому у вказаному розрахунку зазначено, що за період з 16.09.2021 по 20.12.2021 включно відсотки нараховані згідно з п. 5.4 договору про відступлення прав вимоги №21-12/21 за відсотковою ставкою 3,9% денних, і становить 11 232,00 грн. За період з 21.12.2021 по 23.02.2022 (включно) нараховані відсотки згідно з кредитним договором за відсотковою ставкою 3,9% денних в сумі 7605,00 грн. Сума погашень боржником становить 14,00 грн. 
Представником ТОВ «Коллект Центр» надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором №3238306176-113133 від 27.08.2021, сформований станом на 12.11.2025, згідно з яким заборгованість ОСОБА_1 становить 23 003,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн, заборгованість за відсотками – 20 003,00 грн (а.с. 90).
З вказаного розрахунку вбачається, що загальна сума погашень за договором (до 12.11.2025) складає 0 грн.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з положеннями ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України унормовано, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Правилами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Правилами ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що договір позики №3238306176-113133 від 27.08.2021 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав його звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті кредиторові в повному обсязі, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту та сплати відсотків, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі.
Водночас, вирішуючи питання щодо суми заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, суд зважає на таке.
Первісний кредитор – ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 встановили строк кредитування за кредитним договором №32383061176-113133 – 20 днів (до 16.09.2021 включно).
Відтак, відповідач був зобов`язаний повернути кредит протягом 20 днів, до 16.09.2021 включно (пункт 2.3 договору) та сплатити за цей період користуванні кредитом проценти в сумі 1180,00 грн (графік розрахунків, пункт 2.5 договору). Реальна річна процентна за цей період ставка становить 42460,26 %.
Відповідач не повернув кредит протягом 20 днів, тому має сплатити заборгованість за тілом кредиту в сумі 3000,00 грн та проценти в сумі 1180,00 грн.
У п. 9.6 Договору позики сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404% річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти позичальника.
Таким чином, пунктом 9.6 договору передбачено, що після закінчення строку дії цього договору можуть бути нараховані проценти за користування кредитом згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Судом установлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» було нараховано відповідачу відсотки до 23.02.2022 включно, дата розрахунку - 10.01.2023.
Згідно з розрахунком ТОВ «Вердикт Капітал», наданим позивачем суду, станом на 10.01.2023 заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 23 003,00 грн, з яких: 3000,00 грн – заборгованість по основній сумі кредиту, 1 180,00 грн- заборгованість за відсотками за період до 16.09.2021, 11 232,00 грн – заборгованість за відсотками за період з 16.09.2021 по 20.12.2021 включно, 7605,00 грн - заборгованість за відсотками за період з 21.12.2021- 23.02.2022 включно, виходячи зі ставки 3,9% денних, з урахуванням сплачених відповідачем ОСОБА_1 14,00 грн в рахунок сплати відсотків. 
Позивач у позові не пояснив, яким чином визначив розмір процентів - 3,9 % денних за вказаний вище період користування кредитом.
Суд виходить з того, що у договорі сторони погодили 1 404 % річних, що становить 3,85 % у день (пункт 9.6 Договору позики).
Суд ураховує, що за практикою Великої Палати Верховного Суду (постанови від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18)) за наявності виняткових обставин суд має право зменшити заявлений до стягнення розмір відсотків річних, виходячи з принципів розумності та справедливості.
Суд бере до уваги, що чинне законодавство не обмежує право сторін вільно визначати умови договору, в тому числі розмір процентів за користування позикою, крім випадків, прямо передбачених законом. Зокрема, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга та третя статті 13 ЦК України).
Суд дійшов висновку, що встановлений договором позики розмір відсотків річних є непропорційно завищеним. Таке надмірне нарахування відсотків не має жодного економічно обґрунтованого пояснення та є очевидно несправедливим щодо позичальника, який хоча добровільно уклав договір позики, але все одно залишається вразливою стороною у спірних правовідносинах.
Встановлення непомірно високих відсотків, що значно перевищують суму основного боргу, свідчить про недобросовісну поведінку позикодавця та порушення принципів добросовісності та справедливості у договірних відносинах.
Суд, захищаючи права позичальника, як вразливої сторони правовідносин, вважає за необхідне зменшити розмір відсотків річних до рівня 1,158% в день, що становить 422,67% річних (1,158% * 365) і є середньою річною ставкою за мікрокредитами відповідно до статистики Мінфіну: https://index.minfin.com.ua/ua/banks/credit/micro/.
З цих підстав Суд зменшує розмір процентів до 5 593,14 грн (3000*422,67/100/365*161) за заявлений позивачем період з 17.09.2021 - 23.02.2022.
З огляду на викладене, суд виснував, що за договором позики загальна сума заборгованості відповідача, яка визнається обґрунтованою, становить 9 759,14 грн, що складається з: 3 000,00 грн - основна сума боргу; 1180,00 грн - проценти за користування кредитом протягом перших 20 днів згідно з пунктом 2.5 договору; 5 593,14 грн - проценти за користування кредитом після закінчення строку дії договору (з 17.09.2021 по 23.02.2022), нараховані на основі зменшеної судом річної процентної ставки до 422,67% (замість заявлених позивачем 1404%), з вирахуванням сплачених відповідачем в рахунок погашення відсотків 14,00 грн. 
Розподіл судових витрат
Згідно з платіжною інструкцією №0580090081 від 26 листопада 2025 року при пред`явленні позову до суду через підсистему «Електронний суд» позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на 42,42%, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 027,58 гривень (2 422,40 : 100 х 42,42 = 1 027,58).
Крім зазначеного, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 13 000,00 гривень.
Так, судом встановлено, що 01.07.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги (а.с. 71-73).
Позивачем надано суду прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений Рішенням Загальних зборів №01-11/2023 від 01 листопада 2023 року (а.с. 75-76). 
01.10.2025 ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» підписали Заявку на надання юридичної допомоги № 1976, якою погодили надання таких юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором №3238306176-113133: надання усної консультації з вивчення документів, кількість – 2 години, вартість – 4000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 3 години, 9000,00 грн (а.с. 77). 
Позивачем також надано витяг з Акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025, підписаний ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 78).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, як це закріплено положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано.
Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18.
Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу від відповідача до суду не надходило.
Крім того, за змістом пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України визначена процедура відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною на момент вирішення судом питання про розподіл судових витрат, чи тільки має бути сплачено.
На думку суду, відсутність доказів оплати вказаних послуг не свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви позивача, враховуючи позицію ВС, що викладена у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, від 19 травня 2021 року у справі № 754/12116/18.
Таким чином, судом установлено, що представником позивача надано до суду належні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які має сплатити позивач у заявленому розмірі, зокрема, докази щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, переліку складових наданих послуг, акт виконаних робіт, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.
Водночас суд зважає на те, що правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на 42,42% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 514,60 гривень (13000 х 42,42% : 100% = 5 514,60).
На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд
в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором №3238306176-113133 від 27 серпня 2021 року в сумі 9 759 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 14 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1 027 (одна тисяча двадцять сім) гривень 58 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5 514 (п`ять тисяч п`ятсот чотирнадцять) гривень 60 копійок.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 15 квітня 2026 року. 

Суддя :  Я.Ю. Семенова