Провадження №2-а/748/1/26
Єдиний унікальний № 748/3915/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2026 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді Кухти В.О.,
секретаря Костюк С.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, –
В С Т А Н О В И В :
28.11.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшов адміністративний позов від позивача до відповідача, в якому позивач просить:
1) скасувати постанову ЕНА № 6198905 від 21.11.2025 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, а провадження у справі закрити з підстав відсутності складу правопорушення;
2) стягнути на користь позивача, ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 605,60 грн.
Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що постановою серії ЕНА № 6198905 від 21.11.2025 р. її було притягнуто до адміністративної відповідальності за нібито порушення п. 19.1 а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, із зазначеною постановою позивач не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Звернення до суду обумовлене тим, що, на переконання позивача, у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, по-перше, позивач зазначає, що опис обставин, викладених у постанові, не відповідає дійсності, оскільки вона керувала т.з. із ввімкненим ближнім світлом фар, що категорично заперечує факт вчинення нею правопорушення та на чому вона наполягає. По-друге, позивач вважає, що відповідачем не було зібрано належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення нею адміністративного правопорушення. Зокрема, як зазначає позивач, під час розгляду справи їй було продемонстровано відеозапис, який, на її переконання, не підтверджує обставин, викладених у постанові, а навпаки свідчить про те, що світлові прилади т.з. були увімкнені. Однак працівники поліції відмовились врахувати зазначені обставини, посилаючись на власне суб`єктивне сприйняття та право оцінювати докази на власний розсуд. Крім того, позивач звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові відсутні належні відомості щодо технічних засобів, якими здійснювалась фіксація правопорушення. Так, у постанові лише формально зазначено про наявність відео з «пв471654» та відеореєстратора «70mai», що, на думку позивача, не дає можливості ідентифікувати відповідні технічні засоби та перевірити достовірність отриманих доказів. У зв`язку з цим позивач вважає, що при винесенні постанови не було дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 283 КУпАП, відповідно до яких постанова повинна містити, зокрема, зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис. Також позивач зазначає, що надані відповідачем відеозаписи за своєю правовою природою є електронними доказами у розумінні ст. 99 КАС України, а відтак повинні бути подані у належній формі, зокрема в оригіналі або у вигляді електронної копії, засвідченої кваліфікованим електронним підписом. Однак, на думку позивача, відповідачем не було забезпечено дотримання зазначених вимог, що унеможливлює перевірку достовірності таких доказів та виключає можливість визнання їх належними і допустимими.
За таких обставин, як вважає позивач, факт вчинення нею адміністративного правопорушення є недоведеним, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою судді від 01.12.2025 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Згідно із п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 175 КАС України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач має право надіслати: суду – відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам – копію відзиву та доданих до нього документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КАС України, у строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач – заперечення.
29.12.2025 р. до суду надійшов відзив від представника відповідача на позовну заяву.
Відповідач зазначає, що 21.11.2025 р. позивач керувала т.з. у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, чим порушила вимоги п. 19.1. а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.
На підтвердження факту вчинення правопорушення відповідач посилається на відеозаписи, отримані з портативного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора службового т.з., які, на його думку, підтверджують рух т.з. позивача без увімкненого ближнього світла фар, а також факт подальшого увімкнення світла вже після зупинки т.з.
Крім того, відповідач зазначає, що поліцейський діяв у межах наданих повноважень, передбачених законодавством, зокрема ЗУ «Про Національну поліцію», та мав право розглядати справу і виносити постанову про адміністративне правопорушення.
Також у відзиві вказано, що при винесенні постанови було дотримано встановлену процедуру, позивача було ознайомлено з її правами, про що свідчить її підпис у відповідній графі постанови, а будь-яких клопотань чи заперечень під час розгляду справи не заявлялося.
Відповідач вважає безпідставними доводи позивача щодо неналежності доказів, зазначаючи, що відеозаписи є допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП, а вимоги щодо їх засвідчення електронним підписом стосуються судового провадження та не поширюються на стадію винесення постанови.
З огляду на викладене, відповідач вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення доведений належними доказами, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачається.
Позивач відповідь на відзив у визначений судом строк не надав.
На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку.
Судом встановлено, що поліцейський 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області капрал поліції Сухицький Олексій Миколайович 21.11.2025 р. склав постанову Серії ЕНА № 6198905 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510,00 грн (а.с.8).
Також, згідно вищезазначеної постанови в п. 5 вбачається, що 21.11.2025 р. об 22:07:21 м. Чернігів, просп. Миру, 255, позивач керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 а) ПДР – порушення водіями ТЗ використання освітлення приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в неділях.
Згідно п. 5 Постанови, Транспортний засіб (марка, модель, реєстраційний номер, належність): Subaru Outback KA9951ВТ Шкіра М.С. 
Відповідно до п. 7 Постанови, до постанови додаються: відео з пв471654 та відеореєстратора 70маі.
Згідно із п. 8 Постанови, права з ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП позивачу роз`яснено, що підтверджується її власним підписом.
Відповідно до п. 9 Постанови, копію постанови позивачем отримано, що підтверджується її власним підписом.
Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідчені електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Інструкцією з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронні формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Частиною 1 ст. 99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічну зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що відеозаписи, з якими вона була ознайомлена на місці вчинення правопорушення, під час розгляду справи підпадають під визначення електронного доказу, а тому згідно ст. 99 КАС України, повинні бути засвідченні електронним цифровим підписом або надані в оригіналі, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки розгляд цієї справи проводиться не за нормами КАС, а за нормами КУпАП, які таких вимог до доказів не передбачено, а їхня оцінка проводиться згідно ст. 251 цього Кодексу, яка передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, вимога щодо доказів та, відповідно, їх засвідчення електронним цифровим підписом стосується безпосередньо судових проваджень, проте не розповсюджується на вимоги під час винесення суб`єктом владних повноважень постанов у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 р. № 1395 під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всеобічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Згідно ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» (Застосування технічних приладів, технічних засобі та спеціалізованого програмного забезпечення), поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. 
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені п. п. 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.
Відповідно до п. 7 Постанови, до постанови додаються: відео з пв471654 та відеореєстратора 70маі.
Так п/в (портативний відео реєстратор) № 471654 та відеореєстратор 70 MAI є технічним засобом за допомогою яких було здійснено фіксацію вчинення адміністративного правопорушення та безпосереднього розгляду справи.
Таким чином, суд вважає, що твердження позивача в адміністративному позові, про те, що в оскаржуваній постанові відсутні посилання на технічні засоби зйомки, є неправдивими.
Так, до відзиву долучено DVD-диск (а.с.15).
Згідно із стопкадру 4 на DVD-диску встановлено, що т.з. позивача має номерний знак KA9951ВТ.
Також, відповідно до стопкадру 2 та 3 на DVD-диску вбачається, що у транспортного засобу позивача горять лише протитуманні фари, а фари ближнього світла вимкнені. Крім того, даний факт підтверджується на стопкадрі 1. 
Із відеозапису з відеореєстратора 70 MAI, що міститься на DVD-диску, встановлено, як на зустріч службовому т.з. рухається автомобіль марки Subaru Outback, номерний знак НОМЕР_1 без ближнього світла фар, а лише з увімкненими протитуманними фарами. Відповідно в подальшому, поліцейським прийнято рішення про зупинення зазначеного авто на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», за порушення Правил дорожнього руху. Після того, як позивач зупинила авто на вимогу поліції, до неї підійшов поліцейський, представився та пояснив причину зупинки. Після чого, як можна побачити на відеозаписі, позивач увімкнув вимкнене ближнє світло фар за допомогою ричага переключателя зовнішніх світлових приладів, що підтверджує факт руху без увімкненого ближнього світла фар.
Статтею 23 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що основним повноваженням патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавством про дорожній рух.
Пунктами 1.3. та 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) (далі – ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.3 ПДР, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування автомобілем у дорозі.
Згідно з п. 19.1 а) ПДР, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на т.з., що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема, на всіх механічних т.з. – фари ближнього (дального) світла.
Пункт 1.10 ПДР передбачає: темна пора доби – частина доби від заходу до сходу сонця.
Відповідно до ст. 32 Віденської конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р., в період між настанням темряви і світанком, а також у будь-який інших умовах, коли видимість недостатня, наприклад, внаслідок туману, снігопаду, сильного дощу, на рухомому механічному т.з. повинні бути ввімкнені фонарі дального або ближнього світла.
Зазначеними нормами передбачено обов`язок водія в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги увімкнути на т.з., що рухається, фари ближнього (дального) світла.
Аналіз вказаних положень свідчить про те, що законодавець чітко визначив умови руху в темну пору доби та передбачив безальтернативне правило, що на всіх механічних т.з., що рухаються має бути увімкнене саме ближнє світло фар.
Вказана заборона спрямована на посилення безпеки руху та запобігання виникнення аварійних ситуацій, оскільки рух т.з. в умовах недостатньої видимості без ввімкнення зазначених світлових пристроїв створює небезпеку, як для водія, так і для інших учасників дорожнього руху.
Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Отже, з наданих суду доказів, зокрема тих, що містяться у відзиві представника відповідача, вбачається, що позивач ОСОБА_1 керувала т.з. марки Subaru Outback, номерний знак НОМЕР_1 , у темну пору доби лише з увімкненими протитуманними фарами без увімкненого ближнього світла фар, чим порушила вимоги п. 19.1. а) Правил дорожнього руху України.
Таким чином, враховуючи всі наявні матеріали справи, досліджені судом докази, а також доводи, викладені у відзиві відповідача, та врахувавши відсутність відповіді на відзив з боку позивача, суд приходить до висновку, що наведені позивачем підстави для скасування оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та носять суб`єктивний характер.
За вищевказаних обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6198905 від 21.11.2025 р. залишити без змін.
Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
Згідно із квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.421935789.1 від 18.11.2025 р., встановлено, що позивач сплатила судовий збір за подання даного адміністративного позову у сумі 605,60 грн (а.с.1).
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати, зокрема сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 605,60 грн, підлягають покладенню на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 132, 139, 140, 175, 182, 245, 246, 250, 262, 286 КАС України, ст. ст. 122, 251, 268, 289 КУпАП, ЗУ «Про Національну поліцію», Постанова КМУ від 19.10.2001 р. № 1306 Про правила дорожнього руху, суд –
В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ: 40108646, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернеста, буд. 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя        В.О. Кухта