ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/1325/25
24 лютого 2026 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді Куценка О.О., секретаря судового засідання Чорній К.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (до перейменування – ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,

в с т а н о в и в :

02 жовтня 2025 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 1812060 від 04.10.2024 у розмірі 23634,99 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 4999,99 грн; заборгованості за відсотками - 9250,00 грн; пені - 9385,00 грн, а також про стягнення судового збору.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 04 жовтня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (первісний кредитор) та відповідачем укладено договір № 1812060 про надання споживчого кредиту в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію» (із застосуванням одноразового ідентифікатора). Кредит надано у сумі 5000,00 грн строком 360 днів зі стандартною процентною ставкою 1% на день у межах строку кредиту. 
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку відповідач зазначила при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК», що включено до реєстру платіжної інфраструктури Національного банку України.
Таким чином, позичальником було отримано кредит у загальній сумі 5000,00 грн.
Всупереч умовам кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, визначений договором, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання.
29.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-09/25, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) відступає (передає) фактору (новому кредитору) права вимоги, а фактор набуває права вимоги та сплачує клієнту фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 1812060 від 04.10.2024 становить 23634,99 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 4999,99 грн; заборгованість по відсотках - 9250,00 грн; пеня - 9385,00 грн.
Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без виклику сторін.
Відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов не подала, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України розглядає справу за її відсутності та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин є вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований у документах (у тому числі електронних), а також якщо він підписаний сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо законом не встановлено спеціальних вимог щодо форми, а якщо сторони домовилися про певну форму, договір вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та акцепту; акцепт може бути здійснений шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції, якщо такі дії чітко роз`яснені в інформаційній системі. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що моментом підписання електронного правочину, зокрема, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Із матеріалів справи вбачається, що 04.10.2024 відповідач у порядку, описаному позивачем (введення одноразового ідентифікатора, підтвердження умов у персональному кабінеті), акцептував пропозицію та уклав договір № 1812060 про надання споживчого кредиту. Надання кредитних коштів у сумі 5000,00 грн підтверджується документом надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК» щодо перерахування коштів на платіжну картку, зазначену позичальником.
Отже, суд вважає доведеним факт укладення між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем кредитного договору в електронній формі та отримання відповідачем кредитних коштів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу. Частина 1 ст. 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом або договором. За ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати обов`язку новому кредиторові до надання доказів переходу прав.
Позивач надав суду договір факторингу № 01.02-09/25 від 29.04.2025 року та витяг/реєстр боржників, з якого вбачається включення зобов`язання відповідача за договором № 1812060 до переліку відступлених прав вимоги. Таким чином факт переходу права вимоги до позивача підтверджений належними письмовими доказами.
Щодо підстав та розміру стягнення тіла кредиту і відсотків, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановленому договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону (ст. 525, 526 ЦК України), у встановлений строк (ст. 530 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (ст. 610 ЦК України), а у разі прострочення настають наслідки, визначені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Судом встановлено, що відповідач належним чином зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів не виконав, доказів повного погашення заборгованості або заперечень щодо розрахунку не надав.
Враховуючи поданий позивачем розрахунок та заявлений спосіб захисту, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення: заборгованості за тілом кредиту - 4999,99 грн; заборгованості за відсотками - 9250,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню в цій частині, становить 14249,99 грн.
Щодо стягнення пені
Позивач також просить стягнути із відповідача пеню за порушення виконання грошового зобов`язання у розмірі 9385,00 грн.
Разом з цим, згідно із п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває на цей час.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, підстави для нарахування та стягнення з відповідача за ч. 2 ст. 625 ЦК України відсутні.
Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що пеня за порушення грошового зобов`язання, як захід відповідальності, за період включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не нараховуються за кредитними договорами (договорами позики) і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
За таких обставин, нарахована позивачем пеня стягненню із відповідача не підлягає.
Щодо стягнення судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (із застосуванням коефіцієнта 0,8 при поданні через ЄСІТС). Позов задоволено частково: стягнуто 14249,99 грн із заявлених 23634,99 грн, що становить 60,29 % задоволених вимог. 
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеній частині у сумі 1460,51 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 247, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд 

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором № 1812060 від 04 жовтня 2024 року у розмірі 14249 (чотирнадцять тисяч двісті сорок дев`ять) грн 99 коп., що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 4999,99 грн; заборгованості за відсотками - 9250,00 грн.
В задоволені решти позову - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1460 (одна тисяча чотириста шістдесят) грн 51 коп.
Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2026 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: