ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року	справа № 380/458/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Шептицької міської ради Львівської області, про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть справи.
До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Шептицької міської ради Львівської області (далі - відповідач), в якому просить:
- «скасувати рішення Шептицької м/р від 20.11.2025;
- зобов`язати Шептицьку м/р повторно розглянути Заяву від 09.10.2025 вх №ЗВГ/1088 ОСОБА_1 та прийняти рішення яким надати дозвіл на виготовлення зведеного плану суміжних ділянок та встановлення меж Земельної ділянки багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ».
Ухвалою суду від 16.01.2026 позовну заяву залишено без руху.
Позивач у встановлений строк недоліки позовної заяви усунув належним чином.
Ухвалою суду від 02.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.
Ухвалою суду від 17.03.2026 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про зміну виду провадження.
Ухвалою суду від 17.03.2026 повернуто без розгляду клопотання позивача про збільшення позовних вимог.
Ухвалою суду від 17.03.2026 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про постановлення окремої ухвали.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є співвласником багатоквартирного житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . З метою отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та виготовлення плану суміжних земельних ділянок стосовно земельної ділянки багатоквартирного будинку та встановлення її меж в натурі позивач звернувся до відповідача із заявою. Однак відповідач відмовив у наданні такого дозволу із покликанням на положення Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що позивач 09.10.2025 звернувся із заявою (вх. №ЗВГ/1088 від 10.10.2025) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та виготовлення зведеного плану земельних ділянок щодо земельної ділянки багатоквартирного будинку №12. Клопотання позивача розглянуто постійно діючою комісією з розгляду питань, пов`язаних із регулюванням земельних відносин, у особистій присутності позивача. За результатами розгляду заяви встановлено, що позивач є власником окремої квартири у багатоквартирному будинку, проте не є єдиним власником земельної ділянки, на якій розташований будинок. Листом від 29.10.2025 надано відповідь на клопотання від 09.10.2025 (вх. №ЗВГ/1088 від 10.10.2025) в якій обґрунтовано роз`яснено, що позивач не є належним заявником у розумінні земельного законодавства України. Вказує, що відповідно до статті 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні житлові будинки, а також прибудинкові території, передаються у спільну сумісну власність або користування співвласникам багатоквартирного будинку. Отже, земельна ділянка під багатоквартирним будинком не належить окремому власнику квартири, а є об`єктом спільного права всіх співвласників будинку. Відповідно один власник квартири не може виступати замовником документації на землю самостійно – він не є «належним заявником». Відповідно до положень статті 382 Цивільного кодексу України та статей 5, 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» будь-які дії, пов`язані із виготовленням технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки багатоквартирного будинку, можуть здійснюватися виключно від імені всіх співвласників або уповноваженої ними особи, визначеної у встановленому законом порядку. Позивачем не надано жодних доказів того, що він уповноважений іншими співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 діяти від їх імені, а також не надано доказів прийняття співвласниками відповідного рішення про виготовлення технічної документації із землеустрою. Окрім цього, відповідач вказує, що такого виду як землевпорядної документації, як «розроблення зведеного плану земельних ділянок» законодавчо не передбачено, оскільки цей картографічний документ є лише складовою частиною процесу інвентаризації земель. На даний час інвентаризація згаданої в клопотанні земельної ділянки та всіх прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків міста Шептицького вже проведена та затверджена рішенням Шептицької міської ради від 22.01.2026 №4214 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо інвентаризації земель багатоповерхової житлової забудови міста Шептицький».
Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Щодо суті спору вказав, що покликання відповідача на неналежного заявника є безпідставними, оскільки позивач як заявник, співвласник просив дозвіл для встановлення меж земельної ділянки для виключно всіх співвласників багатоквартирного будинку, про що заявив на міжвідомчій комісії 24.10.2025 та повідомив про подання вподальшому протоколу зборів щодо уповноваження позивача співвласниками будинку, якій уповноважили його усно. Вказав, що станом на день отримання дозволу протоколу співвласників ще не потрібно. Окрім цього, вказує про проведення відповідачем інвентаризації земельних ділянок, у тому числі і земельної ділянки багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та затверджено її план.
Відповідач подав до суду додаткові пояснення, в яких вказав, що позивач фактично звернувся до Шептицької міської ради від власного імені, не маючи належних повноважень представляти інтереси всіх співвласників будинку, що обґрунтовано було враховано відповідачем під час розгляду його заяви та прийняття оскарженого рішення №4088 від 20.11.2025. Також відповідач вказав, що у відповіді на відзив позивач вказує, що план земельної ділянки, визначений у рішенні Шептицької міської ради №4214 від 22.01.2026 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4611800000:02:008:0092, нібито не відповідає генеральному плану міста 1960 року. На території Шептицької міської ради чинним містобудівним документом є Генеральний план міста Червонограда, затверджений рішенням Червоноградської міської ради від 29.12.2006 №105 зі змінами, внесеними рішенням від 02.06.2022 №1296. Отже, формування земельних ділянок під багатоквартирними житловими будинками здійснюється на підставі чинної містобудівної та землевпорядної документації, а доводи позивача щодо невідповідності плану земельної ділянки генеральному плану 1960 року є юридично необґрунтованими. Крім цього, відповідач вказав, що рішення Шептицької міської ради №4214 від 22.01.2026 не є предметом оскарження у даній справі.
Позивач подав заперечення на додаткові пояснення, в яких вказав, що відповідач не долучив до своїх пояснень рішення, на які покликається, а тому, додаткові пояснення відповідача є «нікчемними». Вказав також про необхідність внесення змін до рішення Шептицької міської ради №4214 від 22.01.2026 щодо земельної ділянки багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, – через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).
Суд на підставі позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, додаткових пояснень, заперечень, а також долучених письмових доказів
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до Шептицької міської ради із заявою від 09.10.2025, в якій просив «надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою та виготовлення Зведеного плану земельних ділянок суміжних відносно Земельної ділянки Житлового Будинку АДРЕСА_1 та встановлення меж ділянки АДРЕСА_1 ». До заяви позивач долучив: викопіювання з генерального плану 1978 року з зазначенням будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки АДРЕСА_1 , витяг «на речове право кв. АДРЕСА_2 » /арк.спр.8, 12, 13/.
Відповідно до витягу з порядку денного постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних з регулюванням земельних відносин при виконавчому комітеті Шептицької міської ради від 24.10.2025 комісія в присутності ОСОБА_1 слухала клопотання про надання дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою та виготовлення зведеного плану земельних ділянок відносно земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 та встановлення її меж. Долучені до цього клопотання копії: витягу з Державного реєстру речових прав на квартиру АДРЕСА_2 , викопіювання з Генплану 1978 року. Під час розгляду клопотання ОСОБА_1 уточнив вимоги клопотання. Комісією роз`яснено, що на зазначеній у клопотанні земельній ділянці розташований багатоквартирний будинок, який складається з спільного майна, власниками якого є співвласники багатоквартирного будинку, що за згодою всіх співвласників вчиняються дії щодо управління таким будинком, здійснюють правомочності щодо користування земельною ділянкою, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, та не перебуває в одноособовому володінні. Також встановлено, що згідно з положеннями Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» реалізація права на звернення, яке стосується згаданої у клопотанні земельної ділянки, відбувається за спільною згодою співвласників багатоквартирного будинку, розташованого на ній. Також комісія встановила, що надання дозволу на розроблення зведеного плану земельних ділянок законодавчо не передбачено, оскільки цей картографічний документ є лише складовою частиною процесу інвентаризації земель. До звернення ОСОБА_1 не долучив жодного рішення співвласників багатоквартирного будинку, що порушує порядок подання звернення із заявленого ним питання та унеможливлює надання дозволу. Комісія вирішила винести на розгляд постійної депутатської комісії з питань містобудування, регулювання земельних ділянок та адміністративного територіального устрою Червногорадської міської ради та для розгляду на сесії міської ради відповідний проект рішення, згідно з яким пропонувати раді відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу.
Листом від 29.10.2025 відповідач повідомив позивача, що відповідно до статті 42 Земельного кодексу України один власник квартири не може виступати замовником документації на землю самостійно – він є «неналежним заявником». Вказав про приписи Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» про те, що рішення про оформлення землі має ухвалюватися рішенням зборів співвласників або ОСББ, а не однією особою. Також вказав, що згідно з Законом України «Про землеустрій» у багатоквартирних будинках таким замовником виступає ОСББ або співвласники будинку спільно. Вказано, що на черговій сесії ради буде підготовлено відповідний проєкт рішення на розгляд депутатів з цього питання.
Позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом від 27.10.2025 щодо руху заяви від 09.10.2025.
Відповідач листом від 30.10.2025 повідомив позивача, що на звернення позивача від 27.10.2025 про рух заяви від 09.10.2025 надано відповідь листом від 29.10.2025.
Позивач подав 06.11.2025 подав до відповідача клопотання, в якому просив «заборонити озаконювати проєкт рішення по заяві від 09.10.2025 р №1088 що невідповідає Волевиявленню мешканців Будинку АДРЕСА_1 » та просив «зобов`язати повторно розглянути на міжвідомчій комісії без порушень, з врахуванням Волевиявлення». До клопотання позивач долучив лист відповідача від 29.10.2025 та конверт /арк.спр.7/.
Рішенням 57 сесії 8 скликання Шептицької міської ради №4088 від 2011 позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою та виготовлення зведеного плану земельних ділянок відносно земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 та встановлення її меж.
Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду за їх захистом.
Вирішуючи спір суд застосовує такі норми права.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі – ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.
Згідно з частиною 2 статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
Статтею 12 ЗК України передбачено повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить організація землеустрою, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі – Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Згідно із пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до частини 1-2 статті Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Відповідно до частини 1 статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.
Положеннями статті 38 ЗК України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Відповідно до статі 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.
Статтею 42 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками (частина 1).
Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 2).
Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками (частина 3).
Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації (частина 4).
Згідно з частинами 1, 2 статті 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом.
У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку.
Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом (частина 3 статті 89 ЗК України).
Відповідно до частини 2 статті 92 ЗК України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (пункт «д»).
Згідно з частиною 2 статті 26 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 №858-IV (далі – Закон №858-IV) замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.
Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону №858-IV види документації із землеустрою: а) схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць; а-1) проекти землеустрою щодо встановлення меж територій територіальних громад; б) проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць; б-1) містобудівна документація, яка одночасно є документацією із землеустрою (комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій); в) проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; г) проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; д) проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб; е) проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь; є) проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів; ж) проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); з) робочі проекти землеустрою; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ї) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту; й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок; к) технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель; л) технічна документація із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів; м) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж режимоутворюючих об`єктів культурної спадщини.
Види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом.
Згідно з частинами 1-3 статті 55 Закону №858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.
У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).
З викладеного слід виснувати, що замовником технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є її власник. Розроблення технічної документації здійснюється на підставі дозволу відповідного, виданого відповідним органом.
Приписами статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із доказів у справі суд встановив, що позивач звернувся до Шептицької міської ради із заявою від 09.10.2025, в якій просив «надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою та виготовлення Зведеного плану земельних ділянок суміжних відносно Земельної ділянки Житлового Будинку АДРЕСА_1 та встановлення меж ділянки №12». До заяви позивач долучив: викопіювання з генерального плану 1978 року з зазначенням будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки АДРЕСА_1 , витяг «на речове право кв. АДРЕСА_2 » /арк.спр.8, 12, 13/.
Згідно з витягом з порядку денного постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних з регулюванням земельних відносин при виконавчому комітеті Шептицької міської ради від 24.10.2025 комісія в присутності ОСОБА_1 заслухала подане клопотання (заяву) від 09.10.2025. Під час розгляду звернення позивача комісією встановлено, що земельна ділянка належить багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 . Комісія роз`яснила, що на зазначеній у клопотанні земельній ділянці розташований багатоквартирний будинок, який складається зі спільного майна, власниками якого є співвласники багатоквартирного будинку, що за згодою всіх співвласників вчиняються дії щодо управління таким будинком, здійснюють правомочності щодо користування земельною ділянкою, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, та не перебуває в одноособовому володінні. Згідно з положеннями Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» реалізація права на звернення, яке стосується згаданої у клопотанні земельної ділянки, відбувається за спільною згодою співвласників багатоквартирного будинку, розташованого на ній. Також комісія встановила, що надання дозволу на розроблення зведеного плану земельних ділянок законодавчо не передбачено, оскільки цей картографічний документ є лише складовою частиною процесу інвентаризації земель. До звернення ОСОБА_1 не долучив жодного рішення співвласників багатоквартирного будинку, що порушує порядок подання звернення із заявленого ним питання та унеможливлює надання дозволу. Комісія вирішила винести на розгляд постійної депутатської комісії з питань містобудування, регулювання земельних ділянок та адміністративного територіального устрою Червоноградської міської ради та для розгляду на сесії міської ради відповідний проект рішення, згідно з яким пропонувати раді відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу.
Листом від 29.10.2025 відповідач повідомив позивача, що відповідно до статті 42 Земельного кодексу України один власник квартири не може виступати замовником документації на землю самостійно – він є «неналежним заявником». Вказав про приписи Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» про те, що рішення про оформлення землі має ухвалюватися рішенням зборів співвласників або ОСББ, а не однією особою. Також вказав, що згідно з Законом України «Про землеустрій» у багатоквартирних будинках таким замовником виступає ОСББ або співвласники будинку спільно. Вказано, що на черговій сесії ради буде підготовлено відповідний проєкт рішення на розгляд депутатів з цього питання.
Позивач подав 06.11.2025 до відповідача клопотання, в якому просив «заборонити озаконювати проєкт рішення по заяві від 09.10.2025 р №1088 що невідповідає Волевиявленню мешканців Будинку АДРЕСА_1 » та просив «зобов`язати повторно розглянути на міжвідомчій комісії без порушень, з врахуванням Волевиявлення». До клопотання позивач долучив лист відповідача від 29.10.2025 та конверт /арк.спр.7/.
Рішенням 57 сесії 8 скликання Шептицької міської ради №4088 від 2011 позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою та виготовлення зведеного плану земельних ділянок стосовно земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 та встановлення її меж.
Так, підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку на виготовлення технічної документації з землеустрою та виготовлення зведеного плану земельних ділянок відносно земельної ділянки та встановлення її меж стало те, що ОСОБА_1 є неналежним заявником, оскільки земельна ділянка належить багатоквартирному будинку і до звернення не долучено згоди/рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку або об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
У позовній заяві /арк.спр. 1(зворот)/ позивач вказав, що просить дозвіл як «власник кв 56 співвласник Земельної ділянки спільної згоди не потрібно. Моє право володіти інформацією про земельну ділянку її стан, площу, координати, виличину та межі, що була відведена в 1960 роках перед початком Будівництва Багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Спільна згода потрібна у випадку відчуження частини Земельної ділянки». […] «Саме мені потрібний дозвіл для встановлення меж Земельної ділянки для порівняння з планом який буде виготовлено у виконання рішення №3602 щоб не було порушено права співвласників і моє зокрема в частині обмеження частини Земельної ділянки без згоди спільної співвласників».
Суд звертає увагу позивача, що звернення з метою отримання дозволу для виготовлення технічної документації земельної ділянки і звернення з метою отримання інформації про розмір, площу, координати, межі та стан земельної ділянки є абсолютно різними за своїм змістом і розглядають органом місцевого самоврядування у різному порядку.
Так, звернення громадян з метою отримання відповідної інформації, у тому числі і щодо конкретної земельної ділянки, та копій необхідних документів розглядаються органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про звернення громадян».
Тоді як питання надання дозволу на розробку та виготовлення технічної документації з землеустрою та виготовлення зведеного плану земельних ділянок відносно земельної ділянки та встановлення її меж розглядається відповідним органом місцевого самоврядування відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про землеустрій» і вимагає прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні, зокрема, міської ради.
Доказів звернення позивача до Шептицької міської ради з метою отримання будь-якої інформації щодо земельної ділянки багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 позивач до суду не надано.
Отже, за відсутності відповідного звернення відповідачем не порушено права позивача на володіння інформацією «про земельну ділянку її стан, площу, координати, виличину та межі, що була відведена в 1960 роках перед початком Будівництва Багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ».
Щодо звернення позивача з метою отримання дозволу на розробку та виготовлення технічної документації з землеустрою та виготовлення зведеного плану земельних ділянок відносно земельної ділянки та встановлення її меж суд зазначає таке.
Земельна ділянка багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 відповідно до положень статті 42, 89 ЗК України перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку.
Частиною 2 статті 382 Цивільного кодексу України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту (частина 1 статті 385 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII (далі – Закон №417-VIII) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;
управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Частиною 2 статті 4 Закону №417-VIII власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.
Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників (частина 1 статті 5 Закону №417-VIII).
Згідно з частиною 1, 2 статті 9 Закону №417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.
За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (частина 1 статі 10 Закону №417-VIII).
З викладених положень законодавства висновується, що земельна ділянка, на якій розташовані багатоквартирний будинок, є спільним майном багатоквартирного будинку і управління такої земельною ділянкою здійснюється або співвласниками багатоквартирного будинку, або створеним в установленому законі порядку об`єднанням співвласників.
Як вже зазначалося управління багатоквартирним будинком включає в себе реалізацію прав та обов`язків щодо володіння, користування спільним майном багатоквартирного будинку, до якого належить земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок.
Частиною 2 статті 26 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що замовниками документації із землеустрою можуть бути, зокрема, землевласники.
Отже, оскільки земельна ділянка багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 перебуває у спільній сумісній власності, тому замовниками технічної документації є співвласники багатоквартирного будинку або їх об`єднання (у разі створення).
Натомість позивач звернувся із заявою про отримання дозволу на розробку та виготовлення технічної документації з землеустрою та виготовлення зведеного плану земельних ділянок відносно земельної ділянки та встановлення її меж одноособово.
При цьому, у позовній заяві вказав, що «Саме мені потрібний дозвіл для встановлення меж Земельної ділянки для порівняння з планом який буде виготовлено у виконання рішення №3602».
Надалі у відповідь на відзив, позивач вже зазначив, що як заявник, співвласник просив дозвіл для встановлення меж земельної ділянки для виключно всіх співвласників багатоквартирного будинку, про що заявив на міжвідомчій комісії 24.10.2025 та повідомив про подання вподальшому протоколу зборів щодо уповноваження позивача співвласниками будинку, якій уповноважили його усно.
Отже, позивач станом на день проведення комісії 24.10.2025 жодних доказів, що підтверджують прийняття зборами співвласників багатоквартирного будинку або їх об`єднанням рішення про звернення до відповідача з метою отримання дозволу на виготовлення документації з землеустрою земельної ділянки багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та уповноваження Воляника В.В. представляти інтереси співвласників або об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
Таких доказів позивач не надав і під час звернення 06.11.2025 із клопотання, в якому просив «заборонити озаконювати проєкт рішення по заяві від 09.10.2025 р №1088 що невідповідає Волевиявленню мешканців Будинку АДРЕСА_1 » та просив «зобов`язати повторно розглянути на міжвідомчій комісії без порушень, з врахуванням Волевиявлення» /арк.спр.7/.
Більше того, і станом на момент розгляду справи до суду таких доказів також позивачем не надано.
Покликання позивача на нібито усне уповноваження співвласниками багатоквартирного будинку представляти їх суд оцінює критично та звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Однак позивачем не надано жодних доказів того, що підтверджують право ОСОБА_1 представляти інтереси співвласників або об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .
З врахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що відповідач відмовляючи в наданні дозволу на розробку та виготовлення технічної документації з землеустрою та виготовлення зведеного плану земельних ділянок відносно земельної ділянки та встановлення її меж діяв на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством, в межах своїх повноважень. Тобто згідно з критеріями, передбаченими частиною 2 статті 2 КАС України.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, законність і обґрунтованість дій та рішень відповідача. Отже, у задоволенні позову слід відмовити повністю.
За правилами статті 139 КАС України стягнення судових витрат на користь позивача, якому у задоволенні позову відмовлено повністю не передбачено.
Керуючись статтями 2, 8-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд, -
в и р і ш и в :
1. У задоволенні позову відмовити повністю.
2. Судовий збір покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

  Суддя	  Кравців Олег Романович