РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року 
м. Рівне

Справа № 565/178/25
Провадження № 22-ц/4815/238/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С., 

учасники справи:
позивач – Комунальне підприємство «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради, 
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Комунального підприємства «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради та ОСОБА_1 на рішення Вараського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2025 року у складі судді Зейкана І. Ю., ухвалене у м. Вараш Рівненської області, складання повного тексту рішення не вказано,

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року Комунальне підприємство «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради (далі КП «Вараштепловодоканал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за комунальні послуги в розмірі 77 407 грн. Позов обґрунтовано тим, що між КП «Вараштепловодоканал» та ОСОБА_1 укладено типові індивідуальні договори про надання комунальних послуг у помешкання за адресою АДРЕСА_1 , у якому проживає відповідачка. Відповідно до умов договорів позивачем надано послуги з вивозу та захоронення твердих побутових відходів, водопостачання та водовідведення холодної води, водопостачання та водовідведення гарячої води, опалення. Відповідач, отримавши послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води, своєчасно платежі не вносила, відтак, допустила заборгованість по сплаті платежів, що підтверджується Архівом нарахувань за період з квітня 2021 по грудень 2024 у відповідності до «Тарифів на послуги з централізованого водопостачання/водовідведення, постачання теплової енергії/гарячої води, поводження з побутовими відходами та плати за абонентське обслуговування для населення», рішення про встановлення яких розміщені у вільному доступі на офіційному сайті Вараської міської ради в розділі «Документи» за посиланням (https://doc.varash-rada.gov.ua). Станом на 31.12.2024 за особовим рахунком № НОМЕР_1 наявна заборгованість за оплату комунальних послуг за період з квітня 2021 по грудень 2024 в сумі 77 407,67 грн.
Рішенням Вараського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2025 року позов КП "Вараштепловодоканал" до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь КП "Вараштепловодоканал" 73 742 грн 62 коп. заборгованості за надані комунальні послуги. У задоволенні решти суми стягнення відмовлено. 

Вважаючи рішення суду незаконним, Комунальне підприємство "Вараштепловодоканал" та ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Курися О. П. подали апеляційні скарги.

Позивач у апеляційній скарзі вказує на незаконність оскаржуваного рішення суду в частині відмови у стягненні 3 665, 05 грн., оскільки в цій частині рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Також суд прийшов до неправильних висновків, які не відповідають фактичним обставинам, в частині відмови у стягненні заборгованості у сумі 2 941,39 грн. У цій частині рішення суд вказав: відповідно до розрахунку станом на квітень 2021 року у відповідачки ОСОБА_1 існувала заборгованість в сумі 2 941,39 грн., однак, позивач не подав доказів на підтвердження такої заборгованості, а також не заявляв вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період до квітня 2021 року. Згідно з рахунком за квітень 2021 року, вказана сума відображала сальдо на початок періоду заборгованості, яке в подальшому було повністю погашене відповідачем у цьому ж місяці. Таким чином, зазначені 2 941,39 грн. не становили заборгованість, що підлягала стягненню, і не входили до складу позовних вимог. Такий висновок суду незаконний, оскільки суд сам у своєму рішенні зазначив, що відповідно до рахунку за квітень 2021 року, станом на початок періоду, у відповідача існувала заборгованість у сумі 2 941,39 грн.
Суд прийшов до неправильного висновку щодо опалювальної площі приміщення на яку здійснювалось нарахування за послугу з постачання теплової енергії, вказавши, що відповідачці безпідставно нарахована вартість теплової енергії використаної на опалення площі частини коридору, а саме 7,6 кв.м. Суд послався на те, що у договорі найму та ордері не зазначається про передачу у користування ОСОБА_1 частини коридору, а Технічний паспорт на гуртожиток для малосімейних АДРЕСА_2 , на який посилається позивач як на підставу визначення опалювальної площі відповідача, не відноситься до документів, які посвідчують право власності. Інших документів та доказів, на підтвердження набуття права власності відповідачкою на частину коридору, загальною площею 15,2 кв.м. до суду не подано. Такий висновок суду суперечить ст. 1.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року. У договорі найму на малосімейний гуртожиток від 05.02.2008 року не повинно бути зазначено коридору, оскільки він є допоміжним приміщенням житлового блоку кв. АДРЕСА_3 і не може бути об`єктом окремої власності, однак підлягає включенню до спільного користування мешканців блоку. У технічному паспорті № НОМЕР_2 на квартиру АДРЕСА_4 в будинку квартирного типу, наданого власниками зазначеної квартири чітко зазначено, що коридор площею 15,2 кв.м. є територією загального користування квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , що підтверджує правомірність нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії використаної на опалення половини коридору, який є допоміжним та водночас є місцем загального користування житлового блоку кв. АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 . Відповідач є наймачем житла на підставі ордеру, договору найму на малосімейний гуртожиток від 05.02.2008 року, а отже, зобов`язаний здійснювати оплату за спожиту теплову енергію у межах не лише визначених в договорі найму, але й спільних допоміжних приміщень, що обігріваються та забезпечують належні умови проживання в усьому житловому блоці.
Із цих підстав просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог, ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

На апеляційну скаргу Комунального підприємства "Вараштепловодоканал" представник відповідачки подав відзив у якому вказує, що апеляційна скарга позивача є безпідставною, не підтвердженою жодними доказами, просив залишити її без задоволення. 

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням місцевого суду в частині задоволених позовних вимог. Вказує, що суд не врахував наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують недоведеність фактичного обсягу наданих відповідачу послуг, суд не здійснив правильності перевірки нарахування позивачем вартості житлово-комунальних послуг холодного і гарячого водопостачання та водовідведення. 
Позивачем не було надано доказів, що обґрунтовують та доводять правильність розрахунків обсягів наданих послуг, як наслідок, вартості послуг з холодного та гарячого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2024 по 01.10.2024. Судом не перевірені заявлені позивачем розрахунки, у зв`язку з чим висновок суду про те, що судом встановлені достатні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь КП "Вараштепловодоканал" нарахованої заборгованості за постачання холодної, гарячої води та водовідведення у повному обсязі грунтується на припущеннях і суперечить нормам матеріального права, не відповідає обставинам справи. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, щодо надання житлово-комунальних послуг, розрахунку обсягу наданих послуг та їх вартості, а також стягнення заборгованості регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Норми двох останніх Законів місцевим судом при постановленні оскаржуваного рішення взагалі застосовані не були. 
Порядок нарахування обсягів житлово-комунальних послуг водопостачання деталізований у Методиці розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 № 358) та Правилах надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2019 № 690 (в редакції постанови від 02.02.2022 № 85). Позивачем не надано доказів понесених ним витрат подачі холодної та гарячої води на загальнобудинкові потреби в будинку АДРЕСА_2 . Відповідач є індивідуальним користувачем послуг з холодного та гарячого водопостачання та не здійснює обслуговування внутрішньобудинкових мереж, за які відповідає КП "Вараштепловодоканал" відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил № 358 та Індивідуальних договорів від 18.04.2024. 
Відповідно до показників вузлів комерційного обліку послуг з постачання гарячої води та централізованого водопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 за період з липня 2023 року по грудень 2024 року станом на червень 2024 року, наданих до суду позивачем, вузли комерційних обліків холодної води №40219016 та №40193192 мають наступні показники 7731 та 7611 відповідно. Ці дані вузлів комерційного обліку холодної води №40219016 та №40193192 підтверджені Актом звірки показань вузлів комерційного обліку послуг з постачання гарячої води та централізованого водопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 за період з липня 2023 року по грудень 2024 року, який підписаний представником позивача та ОСББ «Ровесник 25». Відповідно до Акту прийняття вузла комерційного обліку від 25.06.2024 на облік прийнято лічильник води Ду32мм заводський номер №40219016, повірка якого проведена 04.06.2024 з показником 7611. Відтак, визначені в Акті від 29.04.2025 звірки показань вузлів комерційного обліку послуги з постачання гарячої води та централізованого водопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 за період з липня 2023 року по грудень 2024 року є недостовірними та недостатніми для підтвердження фактичного обсягу наданих послуг позивачем. Показаники вузлів комерційного обліку холодної води №40219016 за період з липня 2023 року по грудень 2024 року спростовані змістом Акту прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік від 25.06.2024.
Висновок суду, що у період з квітня 2022 до грудня 2024 у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 було встановлено загальнобудинковий вузол комерційного обліку і це підтверджується Актом про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік від 02.09.2021, не відповідає змісту цього Акту, оскільки даний Акт підтверджує встановлення на облік вузла комерційного обліку теплової енергії, а не холодної води.
Недостовірність наведених позивачем розрахунків обсягів послуг з постачання холодної та гарячої води, а як наслідок обсягів водовідведення, підтверджується саме актом Актом звірки показань вузлів комерційного обліку послуг з постачання гарячої води та централізованого водопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 за період з липня 2023 року по грудень 2024 року, який підписаний позивачем та представником ОСББ «Ровесник 25», де вказано показники: січень - 344,5; лютий -283,29; березень – 304,496; квітень - 242,29. Дані показники стали основою для нарахування обсягів наданих послуг відповідачу. Відтак, місцевим судом безпідставно та за відсутності належних, достатніх та достовірних доказів задоволено позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача нарахованої вартості наданих послуг водопостачання холодної води за період з травня по липень, та вересень 2024 року та водопостачання гарячої води за період з січня по квітень 2024 року, а як наслідок обсягів водовідведення холодної та гарячої води за вказані періоди на суму 55 581 грн. 22 коп. 
Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову КП "Вараштепловодоканал" про стягнення вартості нарахованих послуг з водопостачання та водовідведення холодної води за період травень-липень 2024 року, а також з водопостачання та водовідведення гарячої води за період січень-квітень 2024 року у сумі 55 581,22 грн. відмовити. У решті оскаржуване рішення залишити без змін.

Від КП "Вараштепловодоканал" на апеляційну скаргу відповідачки надійшов відзив. З доводами апеляційної скарги позивач не погоджується, просить залишити її без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено: ОСОБА_1 з 07.03.2008 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 

Відповідно до ордеру № 739 на жиле приміщення в гуртожитку для малосімейних РАЕС квартира АДРЕСА_5 перебуває у постійному користуванні ОСОБА_1 з 05.02.2008 року.

Згідно договору найму на малосімейний гуртожиток від 05.02.2008 у безстрокове користування ОСОБА_1 передана одна кімната, загальною пл. 35,3 м.кв, житловою 17,9 м. кв., за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Кузнецовської міської ради № 180 від 17.08.2011 року «Про визначення виконавця житлово – комунальних послуг м.Кузнецовськ», виконавцем всіх житлово-комунальних послуг м. Кузнецовська визначено Кузнецовське міське комунальне підприємство. Вказаним рішенням, до житлово – комунальних послуг віднесено послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; послуги централізованого опалення і постачання гарячої води; послуги постачання холодної води та водовідведення; послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів. 

Рішенням Вараської міської ради від 25.06.2021 року № 524 змінено назву Кузнецовського міського комунального підприємства на Комунальне підприємство "Вараш- тепловодоканал" Вараської міської ради. 

Тарифи на послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, з централізованого водопостачання та водовідведення вивезення/захоронення ТПВ затверджені рішеннями виконавчого комітету міської ради № 38 від 23.02.2021 року «Про встановлення тарифів на послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води», № 181 від 31.05.2021 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 23.02.2021 № 38 «Про встановлення тарифів на послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води», № 287 від 20.09.2021 року «Про встановлення тарифів для КП "ВТВК" ВМР на послугу з постачання теплової енергії та послугу постачання гарячої води з 01.10.2021 року», № 39 від 23.02.2021 року «Про встановлення тарифів для КМКП на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», № 80 від 30.03.2021 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 23.02.2021 № 39 «Про встановлення тарифів для КМКП на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», № 350 від 26.10.2021 «Про встановлення тарифів для КП "ВТВК" ВМР на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з 01.01.2022 року". 

Індивідуальні договори з надання житлово-комунальних послуг жителям м. Вараш є публічними договорами приєднання, розміщені на офіційному сайті виконавця. Відповідно до умов цих договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послуги або факт отримання послуги.

Відповідачка є споживачем комунальних послуг, які надаються КП "Вараш- тепловодоканал".

У період з квітня 2022 до грудня 2024 у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 , було встановлено загальнобудинковий вузол комерційного обліку (лічильник води), що підтверджується копією акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік від 02.09.2021.

Вищенаведені обставини сторонами у справі не оспорюються.

Звертаючись із позовом КП "Вараштепловодоканал" вказувало, що відповідачка має борг по оплаті житлово-комунальних послуг на загальну суму 77 407, 67 коп., а саме за надані послуги: з вивозу твердих побутових відходів -1073,9 грн, постачання холодної води – 19284,68 грн, водовідведення холодної води – 14833,07 грн, постачання гарячої води – 20691,22 грн, водовідведення гарячої води – 15687,45 грн, опалення – 4084,88 грн, абонентське обслуговування (холодна вода) – 538,98 грн, абонентське обслуговування (гаряча вода) – 553,11 грн, абонентське обслуговування (ТПВ) – 423,02 грн, захоронення твердих побутових відходів – 237,36 грн. 

ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції не заперечувала наявність заборгованості за послуги по вивезенню ТПВ - 1073,9 грн., абонентське обслуговування (холодна вода) – 538,98 грн., абонентське обслуговування (гаряча вода) – 553,11 грн., абонентське обслуговування (ТПВ) – 423,02 грн., захоронення ТПВ – 237,36 грн. Відповідачка не погодилась щодо нарахування заборгованості за постачання холодної води, водовідведення холодної води, постачання гарячої води, водовідведення гарячої води та теплопостачання. 

Спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачкою наданих позивачем житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, Законом України «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року № 2633-IV.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону № 2189-VIII). 

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону № 2189-VIII).

Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно положень ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.
Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну енергію і газ) проводиться за рахунок тарифів на електро- і газопостачання. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". У разі укладення колективного договору про надання комунальних послуг, договору про надання комунальних послуг з колективним споживачем або прийняття рішення співвласниками про порядок обслуговування та заміну вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до законодавства періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок співвласників багатоквартирного будинку.
Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.
Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 13.10.2016 № 1747, зареєстрованим у Мінюсті 01.11.2016 за № 1417/29547, для лічильників води та тепло лічильників установлено міжповірочний інтервал - 4 роки. Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315, для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектувати, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляються між споживачами з урахуванням того, що у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами.

Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг.

Відповідно до пунктів 29 – 31 Правил № 690 виконавець у разі здійснення ним розподілу обсягів спожитих у будівлі послуг періодично, але не менше одного разу на рік проводить контрольне зняття показань вузлів розподільного обліку у присутності споживача або його представника. Результати контрольного зняття показань вузлів розподільного обліку є підставою для здійснення перерозподілу обсягу спожитих послуг та проведення перерахунку із споживачем.
Перерозподіл обсягу спожитих послуг у будинку та перерахунок із споживачем проводиться у тому розрахунковому періоді, в якому отримано у встановленому порядку інформацію про невідповідність обсягу розподіленої питної води окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більше ніж за 12 розрахункових періодів.
Зняття показань вузлів комерційного та розподільного обліку послуги здійснюється відповідно до статті 11 Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання” та умов договору.
У разі недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до відповідного вузла обліку для зняття показань або в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю або іншій особі, яка здійснює розподіл обсягів послуг, показань відповідного вузла обліку, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем послуг за попередні 12 місяців, а у разі відсутності такої інформації - за фактичний час споживання послуг, але не менше 15 діб.
У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до відповідного вузла обліку для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.
Факт недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до вузла обліку послуги для зняття показань фіксується шляхом складення акта у довільній формі.
Після відновлення надання показань вузлів обліку таким споживачем виконавець або інша особа, яка здійснює розподіл обсягів послуг, зобов`язані провести перерозподіл обсягу спожитої послуги у будинку та перерахунок з ним, а також з усіма споживачами будинку відповідно до Методики розподілу.
Перерозподіл обсягів спожитих послуг у будинку та перерахунок проводиться у тому розрахунковому періоді, в якому отримано у встановленому порядку інформацію про невідповідність обсягу розподілених послуг окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більше ніж за 12 розрахункових періодів.

Щомісячні нарахування відповідачу у період з січня 2023 до вересня 2024 здійснювалися як споживачу, квартира якого не обладнана індивідуальним приладом обліку води. Квартира відповідачки знаходиться у будинку, який обладнано загальнобудинковими приладами обліку, а водомірні лічильники відповідача не пройшли повірки, тому плата за постачання холодної, гарячої води та водовідведення була нарахована згідно з діючими нормативами споживання наданих послуг та в межах, передбачених нормами, що регулюють правовідносини, які існують у житлово-комунальній сфері та виникають між надавачами та споживачами цих послуг.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що відповідачка порушила вимоги законодавства щодо періоду повірки вузлів розподільного обліку холодної та гарячої води, термін такої повірки закінчився у лютому 2022 року. З жовтня 2024 року, коли в квартирі відповідача було повірено лічильники води, що підтверджується копією акту прийняття вузла розподільного обліку на абонентський облік від 24.10.2024 та рахунком-актом від 23.10.2024 року, нарахування плати здійснювалося на основі показників цього лічильника. 

Враховуючи встановлені обставини та вимоги законодавства, що регулюють порядок надання та оплату житлово-комунальних послуг, місцевий суд прийшов до вірного висновку про наявність підстав у позивача для нарахування відповідачу заборгованості по оплаті послуг з постачання холодної та гарячої води за період з квітня 2021 до січня 2022 з урахуванням середнього споживання відповідачем протягом попередніх 12 місяців.

Ухвалюючи рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення нарахованої позивачем плати за теплопостання, місцевий суд вірно керувався вимогами Правил надання послуги з постачання теплової енергії затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 та Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". 

Пунктом 24 Правил № 830 визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. 

За положеннями п. 2, 3 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами, зокрема, в такому порядку, що загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Відповідно до п.10 розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. У разі, якщо відомості про опалювану площу, не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення. 

Згідно ордеру на жиле приміщення № 10 від 05.02.2008, ОСОБА_1 має у користуванні кімнату у гуртожитку для малосімейних за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею, 35,3 кв.м., житловою площею 17,9 м. кв. 

З ордера та договору найму житлового приміщення не вбачається, що у користування ОСОБА_1 предано половину коридору площею 15,2 кв.м. Врахувавши зазначене, суд вірно вказав, що ОСОБА_1 безпідставно нарахована вартість теплової енергії використаної на опалення площі коридору, а саме 7,6 кв.м.

Є законним рішення суду про відмову у стягненні заборгованості в сумі 2 941,39 грн. з огляду на те, що позивачем не подано доказів на підтвердження виникнення такої заборгованості. У розрахунку заборгованості зазначено, що станом на початок квітня 2021 року у відповідача була наявна заборгованість. Проте, розрахунок усієї суми заборгованості у розмірі 77 407,67 грн, заявленої позивачем до стягнення за комунальні послуги, вказаний у період жовтень 2021 – листопад 2024. Суд вірно вказав, що сума заборгованості 2 941,39 грн., враховуючи подані позивачем документи, не охоплюється розміром заявлених позовних вимог.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 

Апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Комунального підприємства «Вараштепловодоканал» та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вараського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2026 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.
Судді: Хилевич С. В. Шимків С. С.