Справа № 127/2564/26 
Провадження № 33/801/414/2026
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2026 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн на користь держави. Стягнено на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
Не погодившись з такою постановою суду,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що водій транспортного засобу «Toyota Camry» ОСОБА_2 навмисно допустив зіткнення із транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки не міг проїхати між її автомобілем, який знаходився ліворуч, та кучугурою снігу з правої сторони. Скаржник вважає, що з моменту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у праву смугу та до зіткнення пройшло 3-4 секунди, а тому водій ОСОБА_2 мав можливість пропустити ОСОБА_1 .
Апелянт наголошує, що зіткнення транспортних засобів сталося саме через порушення ОСОБА_2 п 13.1 ПДР України, а саме недотримання ним бічного інтервалу.
Також скаржник вказує, що схема місця ДТП оформлена зі значними порушеннями вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, оскільки на ній не встановлено на якій відстані від правого краю проїзної частини дороги знаходився транспортний засіб «Toyota Camry». Крім того, зауважує, що для уточнення обставин ДТП суд міг викликати інших учасників ДТП для надання пояснень, доручити працівникам поліції здійснити відповідні вимірювання у разі потреби, однак цього не зробив.
Крім того, ОСОБА_1 пояснила суду, що не визнає себе винною, однак при доведенні її вини погоджується відшкодувати шкоду в добровільному порядку.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін з огляду на таке.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею є матеріальним, обов`язковою ознакою якого є шкідливі наслідки, в результаті яких заподіюється матеріальна шкода.
З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2026 року о 18 год. 20 хв. у місті Вінниця, на вулиці Келецькій, буд. 66, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BYD», д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху та перестроювання не переконалася в безпечності маневру та не надала перевагу в русі автомобілю «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по смузі, на яку вона хотіла перестроїтися. Внаслідок цих дій відбулося зіткнення транспортних засобів, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушила пункти 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Це підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571310 від 20.01.2026 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с. 1).
Схемою місця ДТП, яка є додатком до протоколу, в якій зафіксоване місце ДТП із зазначенням її прив`язки, графічно зображено та детально описано післяаварійне розташування транспортних засобів відносно один одного, конкретизовані погодні умови, стан покриття проїзної частини, наявність дорожніх знаків та розмітки, а також перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с. 3). 
Письмовими поясненнями  ОСОБА_1  від 20.01.2026 року, в яких зазначається про те, що вона, рухаючись о 18 год. 20 хв. по вулиці Келецькій перестроювалась з лівої полоси руху вправо, пропустила машини і почула сигнал і звук від тормоза, потім у праву пасажирську дверку був удар від транспортного засобу «Toyota Camry» (а.с. 4).
Письмовими поясненнями  ОСОБА_2  від 20.01.2026 року, в яких зазначається про те, що він 20.01.2026 року рухався у крайній правій смузі руху. Водій транспортного засобу марки «BYD» почав перестроюватись у крайню праву смугу руху, де він рухався, не надавши перевагу у русі при зміні смуг руху, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів (а.с. 5).
Відеозаписом, на якому зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 20.01.2026 року, з якої вбачається, що водій  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BYD», під час перестроювання з лівої смуги руху в праву, не надала перевагу в русі автомобілю «Toyota Camry», під керуванням  ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення (а.с. 10).
Досліджені судом докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, підтверджують наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
За положеннями пункту 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Приписами п. 10.3 ПДР України встановлено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Встановлення причинно-наслідкового зв`язку як однієї із складових об`єктивної сторони правопорушення є прерогативою органу, який розглядає справу, в даному випадку - суду, який вважає, що порушення  ОСОБА_1 вимог п. 10.1 та 10.3 ПДР України перебувало у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкоджень транспортних засобів, тому висновок суду першої інстанції про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 навмисно допустив зіткнення із транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки не міг проїхати між її автомобілем, який знаходився ліворуч, та кучугурою снігу з правої сторони, а також водій ОСОБА_2 мав можливість пропустити ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. 
Апеляційний суд зауважує, що із відеозапису, на якому зафіксовано вказану дорожньо-транспортну пригоду, вбачається, що ОСОБА_1 , не надавши переваги транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися, та не переконавшись, що це буде безпечно, змінила напрямок руху.
При цьому пояснення ОСОБА_2 узгоджуються зі схемою місця ДТП, характером пошкоджень транспортних засобів та обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення.
За таких умов, у водія транспортного засобу «Toyota Camry» не було об`єктивної можливості запобігти зіткненню, оскільки, рухаючись у своїй смузі руху, він не міг передбачити різкої зміни руху автомобіля «BYD» під керуванням ОСОБА_1 . 
До того ж , протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571310 від 20.01.2026 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. 
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень працівниками поліції допущено не було. 
Посилання скаржника на те, що схема ДТП оформлена зі значними порушеннями вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції порушень, при досліджені зазначеної схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено.
Крім того, варто зазначити, що недоліки схеми місця ДТП, пов`язані з недотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не можуть бути підставою для визнання доказу недопустимим, оскільки такі наслідки мають місце лише при істотному порушенні порядку отримання доказів (див. постанову колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 14.07.2025 року у справі № 352/2389/20).
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що  ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 10.1, п. 10.3 ПДР України, вчинила за вищевказаних обставин правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки її вина підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час її розгляду судом першої інстанції.
З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як про це зазначає скаржник у поданій апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, про що просить скаржник, відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2026 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя        О. В. Ковальчук