ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2026
Справа № 522/17464/24
Провадження № 2/522/111/26
Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого - суддя Ярема Х.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:
07.10.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 . 
Позивач просить суд:
- стягнути заборгованість за кредитним договором № 0656-8534 від 24.03.2021 в розмірі 26 910,95 грн.
Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином шляхом направлення судової кореспонденції на адресу його зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ). Конверт повернувся до суду неврученим з причин "за закінченням терміну зберігання". Відповідач, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Відповідно до статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Позивач пояснює, що 24.03.2021 між TOB «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір в електронній формі, за умовами якого він отримав в кредит 9 800 грн., зобов`язався повернути кошти, сплатити відсотки. 28.10.2021 між TOB «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу за умовами якого ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором на суму 26 910,95 грн. 
Судом встановлено такі обставини справи.
24.03.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 0656-8534, за умовами якого він отримав в кредит 9 800 грн. для особистих потреб сроком на 21 день (п.2 Договору) зі сплатою за користування кредитом 2 % в день. Загальна сума кредиту, яка підлягає поверненню складає 13 916 грн.
Підписання кредитного договору, позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
Пункт 14 Кредитного договору передбачає право позичальника пролонгувати договір на такий же строк, з тими ж відсотками, але не більше 4 пролонгацій.
Згідно з п.7.3 Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» для використання права пролонгувати Договір, позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти за користування кредитом, після отримання яких кредитодавцем, договір вважається пролонгованим без вчинення додаткових дій сторонами.
Пункт 11 Кредитного договору передбачає, що у разі відсутності пролонгації Договору відповідно до пункту 14 Кредитного договору, у випадку неповернення суми Кредиту у строк, встановлений пунктом 2 Кредитного Договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за частиною другою ст. 625 ЦК України у розмірі 2% (два відсотки(-ів)) за кожен день фактичного користування відповідною частиною суми кредиту по дату фактичного повернення всієї суми кредиту включно. Річна відсоткова ставка за процентами за користування чужими грошовими коштами складає 730%. Максимальний сукупний розмір нарахованих процентів за користування грошовими коштами згідно даного пункту не може перевищувати 200% від суми кредиту.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало кредитні кошти, що підтверджується переказом через систему Liqpay 9 800 грн. 24.03.2021 на банківську картку № НОМЕР_1 (виписка з банківського рахунку від 30.12.2025). 
28.10.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 02/10/2021 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, за умовами якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відступив на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 0656-8534 від 24.03.2021 до боржника ОСОБА_1 на суму 26 400 грн. (9 740 грн. - основний борг; 16 600 грн. - відсотки). 
За графіком нарахувань та платежів відсотки в розмірі 2% в сумі 196 грн. нараховувалися кожен день в період з 24.03.2021 по 07.04.2021, коли позичальником було сплачено 2 940 грн. відсотків та 60 грн. погашення боргу, а потім в розмірі 2% в сумі 194,80 грн. нараховувалися кожен день в період з 08.04.2021 по 02.07.2021. 
За розрахунком позивача станом на 19.09.2024 заборгованість за кредитним договором № 0656-8534 від 24.03.2021 становить 29 910,95 грн. (9 740 грн. – основний борг; 16 600 грн. - борг за відсоткам, 425,30 грн. - інфляційні збитки за період з листопада 2021 по лютий 2022, та 85,65 грн. – 3% річних за період з 09.11.2021 по 23.02.2022).
Висновки суду.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
При цьому, згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України.
Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
ТОВ «Факторинг Партнерс» має право на звернення до суду з дійсним позовом оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» передало йому право вимоги за кредитним договором до боржника ОСОБА_1 .
ТОВ «Факторинг Партнерс» є належним позивачем у справі та за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Договори факторингу не визнані судовим рішенням недійсними, вказані договори на підставі ст. 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.
Ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідач підписав кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 1 ЗУ "Про електронну комерцію"). Електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль).
Тобто, процедура підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором передбачає подачу зацікавленою в отриманні кредиту особою через свій особистий кабінет на вебсайті кредитора заявки на отримання кредиту за певними умовами, та підтвердження згоди на умови отримання кредиту, шляхом натискання відповідної кнопки, після чого кредитор надсилає позичальнику за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який позичальник використовує для підтвердження підписання кредитного договору.
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Позивач надав докази переказу 24.03.2021 на картку відповідача 9 800 грн. за умовами спірного договору. Отже, відповідач був вільним в укладанні зазначеного кредитного договору та був обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодився, підписавши електронний підписом кредитні документи. 
Тому вимоги про стягнення тіла кредиту, відсотків за кредитом підлягають задоволенню.
Щодо суми процентів. Верховний Суд неодноразово зазначав, що кредитор не може нараховувати проценти за користування позичальником кредитом після спливу визначеного у договорі строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 444/9519/12). У тому разі, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за "користування кредитом", сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання у порядку ст. 625 ЦК України.
Так, умовами кредитного Договору (п. 14) передбачено право позичальника пролонгувати договір на такий же строк, з тими ж відсотками, але не більше 4 пролонгацій. Тобто, не більше ніж на 84 дні (21 * 4).
При цьому згідно з п.7.3 Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» для використання права пролонгувати Договір позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти за користування кредитом, після отримання яких кредитодавцем, договір вважається пролонгованим без вчинення додаткових дій сторонами.
Тобто, сторони погодили, що одноразова сплата процентів позичальником автоматично активує пролонгацію договору.
Договір укладено 24.03.2021, а проценти сплачені позичальником в розмірі 2 940 грн. 07.04.2021. Отже, за умовами кредитування відбулась пролонгація договору на 21 день до 05.05.2021,тоиму сума процентів за користування кредитними коштами має обмежуватися 42 днями, що в даному разі становить 5 292 грн. (9 800 * 0,02 * 42 день – 2 940 грн. сплачених процентів).
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За період з листопада 2021 року по лютий 2022 року інфляційне збільшення суми боргу (9 740 грн.) складає 425,30 грн., а розмір 3% річних за період з 09.11.2021 по 23.02.2022 складає 85,65 грн. Отже загальна сума боргу відповідача становить 15 542,95 грн. (9 740 + 5 292 + 425,30 + 85,65). 
Щодо витрат на правничу допомогу.
Під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 
-має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 
-з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим. 
Позивач просить стягнути з відповідача 9 000 грн. витрат на правову допомогу. 
Суд, враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката щодо предмету спору, складності справи, ціни позову та встановленого обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (ЄДРПОУ 42640371) заборгованість в розмірі 15 542,95 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір в розмірі 1 748,88 гривень та 2 000 гривень витрат на правничу допомогу. 

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено 18.02.2026.

Суддя Ярема Х.С.