П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/20071/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк Микола Миколайович 
Суддя-доповідач - Сапальова Т.В. 
22 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сапальової Т.В. 
суддів: Капустинського М.М.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у провадженні Житомирського окружного адміністративного суду знаходилась справа № 240/21918/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
07.08.2025 року судом було винесено ухвалу, якою роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 та виділено зі справи в самостійне провадження вимоги до начальника ГУ ПФУ в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.08.2025 судовій справі присвоєно єдиний унікальний номер 240/20071/25.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 до Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича задоволено:
-визнано протиправною бездіяльність начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича, яка полягає в ненаданні відповіді ОСОБА_1 за результатами розгляду його заяв від 04.07.2024, від 03.09.2024, від 04.10.2024, від 04.11.2024.
-зобов`язано начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомити ОСОБА_1 про наслідки розгляду його заяв від 04.07.2024, від 03.09.2024, від 04.10.2024, від 04.11.2024 відповідно до Закону України "Про звернення громадян".
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить: "визнати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.09.2025р. по адміністративній справі №240/20071/25 як таке, що лише частково вирішило (розглянуло-задовільнило) позовні вимоги, переглянути законність і обгрунтованість рішення від 17.09.2025р., (ухвал за серпень-вересень 2025р.) суддів Семенюка М.М. і інші, про незаконне спрощене провадження, про відмову розглядати всі позовні вимоги позивача -не лише порушення права на інформацію, а й довготривале недотримання вимог: ст.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», ст. 10,16, 21-29, 40,46 ЗУ 1058, ст. 3,8-9,19,22,46,48,64,68 КУ, ст.12-13,28 КІ,; незаконну ухвалу від 07.08.20 25р. про роз`єднання відповідачів скасувати, як і всі ухвали - відмови в відводі судді Семенюка М. М., по справі №240/20071/25, направити судову справу до іншого адміністративного суду для її розгляду."
Відповідач, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, з урахуванням наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Начальника ГУ ПФУ в Житомирській області Заїнчковського І.А. із заявами, в яких просив:
- від 04.07.2024 (а.с. 8)
"Надайте відповідь і розрахунки, чому Ви вважаєте належною виплату 2960 грн., і як за цю суму покрити гарантовані Конституцією України витрати на їжу, одяг, житло, соцрозвиток, ліки; хто з 2019 року привласнює належні мені істотні виплати щомісяця.
-Невідкладно надайте мені копію моєї персональної електронної картки, всі матеріали /з детальним роз`ясненням/на виконання заяви від 15.09.2023р. про погодження перерахунку пенсії в розмірі за віком - з усімапервинними документами на розрахунок коефіцієнтів, як враховано зарезервований стаж 2 роки, згідно довідки ГУПФУ від 28.04.2016р. N9 1658/03, чому не погоджені показники зі мною, та відправлені до Запорізького ГУ ПФУ - непогоджені, недоцільні, занижені, фальшиві показники.
- Надайте для судового позову проти Вас копії декларацій про доходи за 2018-2023р., Ваші і заступника Макшаєвої Н.В., припиніть злочинне свавілля, воно вже 8 років, та нанесло не вимірну шкоду моєму здоров`ю - суди поки тримають оборону, захищаючи Ваше свавілля, але це мине і суди вже міняються..."
- від 03.09.2024 (а.с. 9)
"Надайте відповідь і розрахунки, чому Ви вважаєте належною виплату 2980 грн., і як за цю суму покрити гарантовані Конституцією України витрати на їжу, одяг, житло, соцрозвиток, ліки: хто з 2019 року привласнює належні мені істотні виплати щомісяця, чому з 2014 року мене незаконно позбавили основоположних прав людини, прав передбачених ст. 3,19,22,46,48,58 КУ, ст. 28 КІ
-Невідкладно надайте мені копію моєї персональної електронної картки, всі матеріали /з детальним роз`ясненням/ на виконання заяви від 15.09.2023р. про погодження перерахунку пенсії в розмірі за віком — з усіма первинними документами на розрахунок коефіцієнтів, як враховано зарезервований стаж 2 роки, згідно довідки ГУПФУ від 28.04.2016р. N9 1658/03. чому не погоджені показники зі мною, та відправлені до Запорізького ГУ ПФУ - непогоджені недоцільні показники.
-Надайте для судового позову проти Вас копії декларацій про доходи за 2018-2023о.. Ваші і заступника ОСОБА_2 , припиніть злочинне свавілля, воно вже 8 років, та нанесло невимірну «шкоду моєму здоров`ю - СУДИ поки тримають оборону справа № 240/18057/23, захищаючи Ваше свавілля, але це мине і суди вже міняються, СУДДІ звільняються..."
- від 04.10.2024 (а.с.10)
"Надайте відповідь і розрахунки, чому ви вважаєте належною виплату 2980 грн., і як за цю суму покрити гарантовані Конституцією України витрати на їжу, одяг, житло, соцрозвиток, ліки: хто з 2019 року привласнює належні мені істотні виплати щомісяця, чому з 2014 року мене незаконно позбавили основоположних прав людини, прав передбачених ст. 3, 19, 22, 46, 48, 58 КУ, ст. 28 КІ.
- Невідкладно надайте мені копію моєї персональної електронної картки /з детальним роз`ясненням застосування ч. 3 ст. 40 ЗУ 1058 - інвалід підприємець/, обов`язків розрахунок коефіцієнтів доходу за 2000-2009 роки з первинними документами на підставі яких провели нарахування, розрахунок коефіцієнта доходу (з/п) врахованого для визначення пенсії в сумі 2980 грн., з первинними документами, всі матеріали на виконання заяви від 15.09.2023р. про погодження перерахунку пенсії в розмірі за віком - з усіма первинними документами на розрахунок коефіцієнтів, як враховано зарезервований стаж 2 роки, згідно довідки ГУПФУ від 28.04.2016р. № 1658/03, чому не погоджені показники зі мною, та відправлені до Запорізького ГУ ПФУ - непогоджені, недоцільні показники
- Надайте для судового позову проти Вас копії декларацій про доходи за 2018-2023р., Ваші і заступника ОСОБА_2 , припиніть злочинне свавілля, воно вже 9 років, та нанесло не вимірну шкоду."
- від 04.11.2024 (а.с. 11)
"Надайте відповідь і розрахунки, чому ви вважаєте належною виплатою в жовтні 3223 грн., і як за цю суму покрити гарантовані Конституцією України витрати на їжу, одяг, житло, соцрозвиток. ліки: хто з 2019 року привласнює належні мені істотні виплати щомісяця, чому з 2014 року мене незаконно позбавили основоположних прав людини, прав передбачених ст. 3, 19, 22, 46, 48, 58 КУ, ст. 28 КІ.
-Невідкладно надайте мені колію моєї персональної електронної картки /а детальним роз`ясненням застосування ч. З ст. 40 ЗУ 1058 - інвалід підприємець/, обов`язкові розрахунок коефіцієнтів доходу за 2000-2009 роки з первинними документами на підставі яких провели нарахування, розрахунок коефіцієнта доходу (з/п) врахованого для визначення пенсії в сумі 3223 грн., з первинними документами, всі матеріали на виконання заяви від 15.09.2023р. про погодження перерахунку пенсії в розмірі за віком - з усіма первинними документами на розрахунок коефіцієнтів, як враховано зарезервований стаж 2 роки, згідно довідки ГУ ПФУ від 28.04.2016р. N8 1658/03, чому не погоджені показники зі мною, та відправлені до Запорізького ГУ ПФУ - непогоджені, недоцільні показники,
- Надайте для судового позову проти Вас копії декларацій про доходи за 2018-2023р., Ваші і заступника Макшаевої Н.В., припиніть злочинне свавілля, воно вже 9 років, нанесло невимірну шкоду".
Не отримавши відповіді на свої заяви, позивач звернувся до суду.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України колегія суддів переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги позивача щодо вимоги переглянути законність і обгрунтованість рішення від 17.09.2025р., (ухвал за серпень-вересень 2025р.) суддів Семенюка М.М. і інші, про незаконне спрощене провадження, про відмову розглядати всі позовні вимоги позивача -не лише порушення права на інформацію, а й довготривале недотримання вимог: ст.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», ст. 10,16, 21-29, 40,46 ЗУ 1058, ст. 3,8-9,19,22,46,48,64,68 КУ, ст.12-13,28 КІ,; незаконну ухвалу від 07.08.2025р. про роз`єднання відповідачів скасувати, як і всі ухвали - відмови в відводі судді Семенюка М. М., по справі №240/20071/25, направити судову справу до іншого адміністративного суду для її розгляду колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п. 6,7 ст. 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
Про об`єднання справ в одне провадження або роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.
Статтею 294 КАС України визначено вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.
Відповідно до п. 2 ст. 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що 14 липня 2025 року ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/21918/24 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, начальника ГУ ПФУ в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, призначено підготовче засідання у справі на 05 серпня 2025 року 14:30 із повідомленням учасників справи про його проведення у Житомирському окружному адміністративному суді.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року у справі №240/21918/24 суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність роз`єднати позовні вимоги ОСОБА_1 у справі № 240/21918/24, виділивши зі справи в самостійне провадження вимоги до начальника ГУ ПФУ в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.08.2025 судовій справі присвоєно єдиний унікальний номер 240/20071/25.
19 серпня 2025 року ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду прийнято до провадження справу № 240/20071/25, предметом спору в якій є дії, бездіяльність Начальника ГУ ПФУ в Житомирській області, по дотриманню вимог ст. 3,8-9,19,22,48 КУ, ст. 28 КІ, ст. 10,16,40,45-46 ЗУ 1058, ст. 16-20 ЗУ «Про звернення громадян» при розгляді звернень позивача від 04.07.2024, від 03.09.2024, від 04.10.2024, від 04.11.2024.
Отже, за встановлених обставин, оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо вимоги про скасування ухвали від 07.08.2025р. про роз`єднання позовних вимог суд виходить з того, що така ухвала була постановлена судом у справі № 240/21918/24, відповідно до якої суд роз`єднав позовні вимоги ОСОБА_1 ,, виділивши зі справи в самостійне провадження позовні вимоги до відповідача- начальника ГУ ПФУ в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича. 
Враховуючи, що у справі №240/20071/25 такий процесуальний документ, як ухвала про роз`єднання позовних вимог, судом першої інстанції не постановлявся, колегія вважає безпідставною вимогу апеляційної скарги, оскільки суд не надає оцінку законності судовому рішенню в іншому провадженні, і що виключає його апеляційне оскарження в цій справі.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвал від 27 серпня 2025 року (а.с.23 т.1), від 29 серпня 2025 року (а.с.34, т.1), від 08 вересня 2025 року (а.с.68, т.1), від 11 вересня 2025 року (а.с.82, т.1) про відмову у відводі судді колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Відповідно до п.12 ст. 40 КАС України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Відповідно до вимог ст.293-294 КАС України ухвала про відвід судді окремо від рішення суду не допускається.
Колегія суддів перевірила доводи заяв, якими позивач обґрунтував заявлені відводи (а.с.22, 33, 67, 81, т.1), та вважає, що такі не доводять наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а також інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали розгляд справи вказаним суддею та викликали необхідність відводу, оскільки зводяться до незгоди з процесуальними діями судді.
Позивачем не зазначено обставин, передбачених статтею 36 КАС України, які, на його переконання, свідчать про неможливість участі у розгляді справи судді Семенюка М.М.. У заявах відсутні посилання на конкретні факти прояву суддею-доповідачем поведінки, яка б свідчила про сумнівність чи незаконність їх процесуальних дій.
Отже, з аналізу змісту заяв ОСОБА_1 колегією суддів встановлено, що, зазначені в обґрунтування заяви про відвід доводи не підтверджують наявності обов`язкових підстав відводу, встановлених чинним процесуальним законодавством, незгода позивача з процесуальними діями та рішеннями судді не може бути підставою для відводу.
Інших підстав, які б вказували на необ`єктивність судді при здійсненні правосуддя у цій справі, позивачем не наведено.
З урахуванням встановлених обставин доводи апеляційної скарги в межах заявлених вимог не знаходять свого підтвердження матеріалами справи, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в частині заявленої вимоги про направлення судової справи до іншого адміністративного суду для її розгляду колегія суддів зазначає наступне.
Порядок та підстави передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого визначено нормами ст. 29 КАС України.
Відповідно до змісту наведеної норми суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо:
1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування) якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування);
2) при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;
3) після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;
4) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;
5) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу;
6) однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду;
7) справа підлягає розгляду як зразкова у порядку, визначеному статтею 290 цього Кодексу.
В даному випадку, позивач, на обгрунтування вимоги щодо передачі справи до іншого суду посилається на недотримання суддями Житомирського окружного адміністративного суду права ОСОБА_1 на законний суд.
Статтею 29 КАС України визначено вичерпний перелік підстав, за яких справа підлягає передачі з одного адміністративного суду до іншого, обставини, на які посилається позивач не є підставою для передачі адміністративної справи на розгляд іншого адміністративного суду, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги в цій частині задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 встановлених обставин справи і висновків суду першої інстанції щодо їх оцінки не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 18 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 з наступними змінами (далі - Положення № 28-2), Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: здійснює розгляд звернень, заяв та скарг підприємств, установ, організацій і громадян з питань діяльності Фонду, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг.
Головне управління Фонду очолює начальник (п.8 Положення № 28-2).
Начальник головного управління Фонду здійснює інші повноваження відповідно до законодавства (п.п.17 п.10 Положення № 28-2).
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про звернення громадян" (далі - Закон).
Відповідно до ст. 1 Закону, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
В ст. 5 "Вимоги до звернення" Закону зазначено:
"Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається."
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до письмових звернень позивача від 03.02.2023, від 11.08.2023, від 29.09.2024, від 08.04.2024 вони адресовані посадовій особі - начальнику Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, - та відповідають вимогам до звернення, встановленим ч. 7 ст. 5 Закону.
Згідно частин 1, 3 ст. 7 Закону, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 8 Закону, не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними; рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.
В ст. 15 Закону зазначено:
"Стаття 15. Розгляд заяв (клопотань)
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення."
Згідно з абз. 7 ч. 1ст. 19 Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Аналізуючи норми Закону України "Про звернення громадян", суд дійшов висновку, що обов`язок керівників органу, посадових осіб, яким адресовано звернення (в даному випадку начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області) звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає і доведення змісту відповіді до заявника.
З огляду на зміст указаного зобов`язання, орган уважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.
Отже, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах обов`язок повідомляти громадян про наслідки розгляду їхніх звернень має підтверджуватися доказами, що свідчать про надсилання (вручення) відповіді на звернення на адресу заявника (заявнику).
Судом першої інстанції зазначено, що доказів надання (надсилання та отримання) позивачу на момент звернення з позовом до суду в листопаді 2024 року повідомлення про наслідки розгляду заяв ОСОБА_1 від 04.07.2024, від 03.09.2024, від 04.10.2024, від 04.11.2024 або повідомлення про прийняте відповідно до ст. 8 Закону рішення про припинення розгляду цих заяв, відповідач не надав.
Не є доказом такого надання (надсилання та отримання) позивачу повідомлення додані до відзиву на позов листи від 23.07.2024 (а.с.43), від 20.09.2024 (а.с.42), від 24.10.2024 (а.с.41).
Відповідно до змісту апеляційної скарги відповідач не спростовує такі висновки суду першої інстанції, доказів надання (надсилання та отримання) позивачу на момент звернення з позовом до суду в листопаді 2024 року повідомлення про наслідки розгляду заяв ОСОБА_1 від 04.07.2024, від 03.09.2024, від 04.10.2024, від 04.11.2024 або повідомлення про прийняте відповідно до ст. 8 Закону рішення про припинення розгляду цих заяв, під час звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відповідач не долучив.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням встановлених обставин колегія суддів дійшла висновку, що є обгрунтованим рішення суду першої інстанції щодо визнання протиправною бездіяльностці начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягала в ненаданні відповіді позивачу за результатами розгляду його заяви від 04.07.2024, від 03.09.2024, від 04.10.2024, від 04.11.2024, а тому для захисту прав і інтересів позивача слід зобов`язати начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомити позивача про наслідки розгляду його заяв від 04.07.2024, від 03.09.2024, від 04.10.2024, від 04.11.2024 відповідно до Закону України "Про звернення громадян". 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 , начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Капустинський М.М.    Шидловський В.Б.