ЄУН: 336/1758/26
Провадження №: 3/336/1143/2026 

П О С Т А Н О ВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року       м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІІ групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
13.02.2026 о 16:17 год. у м. Запоріжжі, вул. Миколи Корищенка, 23, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 968М, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався в безпеці руху, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху , внаслідок чого скоїв зіткнення із транспортним засобом ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. Травмованих немає.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Послався на упереджене ставлення працівників поліції, фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення. Вимагав від суду розглядати справу за правилами кримінального процесуального законодавства. Щодо фактичних обставин зазначав, що здійснював заїзд у гараж, задля цього він здійснював маневр руху заднім ходом. Перед здійсненням маневру він подивися у дзеркала заднього виду, ніяких перешкод та інших учасників дорожнього руху не бачив. Тільки розпочав маневр, як відчув, що його машина в щось «уперлася». Звідки взявся транспортний засіб потерпілого, він не розуміє. Також зауважував, що ДТП сталася не на дорозі у розумінні Правил дорожнього руху, тому проїзд по цій території не регулюється зазначеними правилами. Окрім цього послався на те, що він є особою з інвалідністю, має спеціальні позначки на транспортному засобі, а тому саме потерпілий мав бути особливо уважним відповідно до п 1.7 ПДР України. Також зазначив, що відповідно до примітки ст. 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Потерпілий ОСОБА_2 показав, що рухався на транспортному засобі ЗАЗ на території біля гаражів. Його швидкість не перевищувала 10-20 км/год. Коли він проїжджав біля автомобіля ЗАЗ 968М, той здав назад, що призвело до зіткнення. Внаслідок ДТП пошкоджень зазнав його автомобіль. ОСОБА_1 на місці пригоди заперечував свою вину, тому не було підставі для складення спільного повідомлення про пригоду відповідно до п. 3.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суддя доходить таких висновків.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (ст. 1 вказаного Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – Правила, ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб (п. 10.9 ПДР України).
За приписом ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Стаття 124 КУпАП визначає, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями учасників ДТП та їх показаннями в судовому засіданні; фотоматеріалами з місця правопорушення.
Зокрема, судом встановлено, що ДТП сталася на території біля будинку 23 по вул. Миколи Корищенка у м. Запоріжжі, із спорудженими на цій території гаражами.
За вищенаведених положень Закону України «Про дорожній рух», п. 1.1 Правил дорожнього руху, ПДР України поширюються на вказану територію, іншими правилами особливості дорожнього руху на цій території не регулюються. 
При здійсненні маневру заднім ходом ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 10.9 ПДР України, відповідно до яких водій під час руху транспортного засобу заднім ходом не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху; задля забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Розташування транспортних засобів та їх механічні пошкодження, що зафіксовані схемою місця ДТП та фотознімками, підтверджують пояснення потерпілого щодо обставин ДТП. При цьому швидкість рух керованого потерпілим транспортного засобу не перевищувала швидкість, дозволену п. 12.5 ПДР України у житлових і пішохідних зонах.
Дійсно, відповідно до п. 1.7 ПДР України водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності. 
Проте ОСОБА_1 не має явних ознак інвалідності, під час ДТП він перебував у салоні керованого їм транспортного засобу, що не давало можливості інших учасникам руху сприймати його ознаки інвалідності. За встановлених обставин пригоди (перпендикулярний рух обох транспортних засобів) потерпілий ОСОБА_2 не міг бачити і розпізнавальні знаки «Водій з інвалідністю», які, зі слів ОСОБА_1 , розташовані на вітровому склі його автомобіля.
Доводи ОСОБА_1 щодо упередженого ставлення працівників поліції, фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення суддя вважає надуманими, оскільки будь-яких фактичних обставин на підтвердження своїх аргументів ОСОБА_1 не привів та пояснював, що за фактом фальсифікації протоколу до правоохоронних органів не звертався. 
Оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та встановлених судом обставин наслідки порушень ОСОБА_1 Правил дорожнього руху не призвели до суспільно небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тяжких ушкоджень або смерті, протокол про адміністративне правопорушення складений посадовою особою правомірно, і справа підлягає розгляду в порядку КУпАП.
За наведеного суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, знайшла своє підтвердження.
Окрім цього, відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі примітки до ст. 124 КУпАП, оскільки учасники пригоди не скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до п. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, передбаченест.124 КУпАП, суддя керується правилами ст. 33-35 КУпАП України та, враховуючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та обставини скоєння правопорушення, суддя накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП України.
Як передбачено ст. 40-1 КУпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 124, 283-285 КУпАП України,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий,, винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у дохід держави (Отримувач - ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998;Рахунок отримувача: UA708999980313000149000008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху, постанова № 336/1758/26).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП невідомий, судовий збір в розмірі 665,60 гривень в дохід держави Державна судова адміністрація України, місце знаходження - вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ - 26255795):Отримувач коштів: ГУК м. Києва, 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України, Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.
Роз`яснити порушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати порушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу в сумі 1700 гривень; 
- витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя          Є.С. Боєв

Строк пред`явлення виконавчого документу « »_________________20__рік.
Постанова набрала законної сили « »________________20__рік.
Дата видачі « »________________20___рік.