Номер провадження: 33/813/467/26
Справа № 522/4807/25 
Головуючий у першій інстанції Коваленко В. М. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Тьосової Я.В., 
захисника – Холостенка А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Одеським апеляційним судом та з використанням системи «ВКЗ» за участю захисника Холостенка А.В. його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 14.01.2026 року, якою: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 
встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір 665,60 грн. 
Згідно з оскарженою постановою, 22.02.2025 року, о 23:48 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW318», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 57, у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції та згоди ОСОБА_1 проводився у Комунальному некомерційному підприємстві Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я Одеської обласної ради (висновок №00040 від 27.02.2025 року). Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. 
Не погоджуючись із постановою, захисник Холостенко А.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, просить її скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження по справі, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи, не дослідженням та не наданням належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.
Захисник посилається на те, що під час проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не було дотримано Порядку відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, затвердженого МОЗ України 18.01.2011 року, а медичний огляд ОСОБА_1 здійснено із істотним порушенням вимог Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року.
Також захисник вказує про недопустимість, як доказу, висновку №000440 від 27.02.2025 року та протоколу ЕПР1 №257932. 
Окрім цього, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки 14.01.2026 року судом було оголошено резолютивну частину постанови, 20.01.2026 року доставлено файл з текстом постанови до системи «Електронний суд» та повідомлено сторони. Із повним текстом постанови захисник ознайомився 20.01.2026 року, тому строк на оскарження має відраховуватись із вказаної дати.
Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не подавав. 
При цьому, захисник Холостенко А.В. повідомив суду, що ОСОБА_1 обізнаний про розгляд справи, однак не має можливості з`явитися в судове засідання, вважав можливим здійснювати розгляд за його відсутності, за участю захисника. 
Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши захисника, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, та просить їх задовольнити; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучені докази; перевіривши наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційній скарзі доводи; суд дійшов висновку про таке.
Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено таке. 
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Як вбачається з матеріалів судової справи, оскаржену постанову винесено 14.01.2026 року. Оголошення повного тексту постанови призначалось судом на 15.01.2026 року. 
Копію постанови (вступну та резолютивну частину, а також повний текст) через автоматизовану систему документообігу суду направлено на електронну адресу захисника 19.01.2026 року (а.с.100, 106). 
26.01.2026 року через систему «Електронний суд» захисником Холостенко А.В. було сформовано та направлено апеляційну скаргу, яку отримано та зареєстровано місцевим судом 27.01.2026 року (а.с.107-114). 
Обґрунтовуючи вимоги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, захисник посилається на те, що у судовому засіданні 14.01.2026 року судом було оголошено резолютивну частину постанови, із її повним текстом ознайомився лише 20.01.2026 року, в подальшому невідкладно подав апеляційну скаргу.
З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити захиснику право на доступ до правосуддя.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови місцевого суду, судом встановлено таке.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.
Так, згідно з протоколом серії ЕПР1 №257932 від 27.02.2025 року, 22.02.2025 року, о 23:48 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW318», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 57, у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції та згоди ОСОБА_1 згідно законодавства проводився у закладі охорони здоров`я, а саме у Комунальному некомерційному підприємстві Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я Одеської обласної ради за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, буд.9, у лікаря-нарколога висновок №00040 від 27.02.2025 року, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. 
Для ознайомлення та підпису протоколу ОСОБА_1 не з`явився (п.13 протоколу).
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом серії ЕПР1 №257932 від 27.02.2025 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000440 від 27.02.2025 року; диском з відеозаписами обставин події; довідкою Департаменту ПП УПП в Одеській області про отримання особою посвідчення водія; довідкою Департаменту ПП УПП в Одеській області щодо не притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Апеляційний суд вважає, що зібрані по справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, із переглянутих судом відеозаписів просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 22.02.2025/23.02.2025 року, зокрема: на відеозаписі із нагрудної камери працівника поліції зафіксовано зупинку автомобіля «BMW318», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 , який назвав свої анкетні дані, не заперечував факту керування транспортним засобом. Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що підставою зупинки автомобіля послугувала несправність «габаритів, стопів». Далі, відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за відсутність страхового полісу. Разом з цим, під час спілкування із ОСОБА_1 працівниками поліції у останнього встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук та зіниці, які не реагували на світло. При цьому, на запитання працівників поліції, ОСОБА_1 заперечив факт вживання ним наркотичних засобів, однак добровільно погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду.
Також із відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, де останній здав відповідні аналізи, та лікарем повідомлено, що відповідь щодо підтвердження чи спростування стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 буде встановлена за результатами висновку, який буде складено 27.02.2025 року. 
При цьому, працівником поліції ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, складено повідомлення про його запрошення до підрозділу патрульної поліції від 23.02.2025 року, та вказано про необхідність з`явитися ОСОБА_1 27.02.2025 року до УПП в Одеській області, де йому буде повідомлено результати медичного висновку за результатами проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння, на підставі якого буде встановлено наявність чи відсутність підстав для складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Також із відеозапису вбачається, що в означену дату ОСОБА_1 до УПП в Одеській область не з`явився. 
Апеляційний суд звертає увагу, що однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів, а тому даний доказ, у розумінні ст.251 КУпАП, є належним і допустимим. 
Таким чином, слід констатувати, що з відеозаписів просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 22.02.2025/23.02.2025 року, зокрема проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Зі змісту апеляційної скарги та з пояснень захисника Холостенка А.В. в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник фактично не заперечують того факту, що на відеозаписі зафіксована саме ОСОБА_1 за подій, які відбувались 22.02.2025/23.02.2025 року, зокрема його спілкування з працівниками патрульної поліції та проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. 
За наведених обставин, суд вважає, що об`єктивних даних зафіксованих на відеозаписі достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколі обставин, та не вбачає підстав для визнання відеозапису неналежним та недопустимим доказом. За таких обставин, даний доказ, з огляду на приписи ст.251 КУпАП, є належним та допустимим. 
Будь-яких інших фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису захисником не надано. Не встановлено таких даних і під час апеляційного розгляду справи.
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000440 від 27.02.2025 року підтверджується, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, за результатами огляду, проведеного 23.02.2025 року 00:25 год. (а.с.6).
Відомостей про оскарження вказаного висновку місцевому та апеляційному суду не надано. 
З огляду на наведене, відеозапис та Висновок №000440 від 27.02.2025 року беззаперечно підтверджують викладені в протоколі відомості та поза розумним сумнівом доводять вину правопорушника.
За наведених обставин суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводів захисника стосовно порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд визнає неспроможними, з огляду на таке.
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного та наркотичного сп`яніння, передбачені ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункти 2, 3, 4 Інструкції №1452). 
Відповідно до п.12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п.3 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення)огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п.4 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п.7 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.8 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів (п.10 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.9 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища (п.11 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п.12 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п.13 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п.16 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я (п.19 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п.22 Розділу ІІІ Інструкції (в редакції на час вчинення).
Дослідивши матеріали долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452 під час проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння щодо  ОСОБА_1 . 
Доводи захисника про недотримання Порядку відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, затвердженого МОЗ України 18.01.2011 року, а також проведення медичного огляду ОСОБА_1 з істотними порушеннями вимог Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року, апеляційний суд визнає декларативними.
За наведених обставин апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника про недопустимість, як доказу, висновку №000440 від 27.02.2025 року та протоколу ЕПР1 №257932 відносно ОСОБА_1 .
Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини справи.
При цьому, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, захисником не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
За викладених обставин, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, тому оскаржена постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.
Апеляційний суд звертає увагу, що при виготовлені повного тексту постанови суду від 14.01.2026 року, суд допустив описку у даті постанови, зазначивши «14 січня 2025 року», замість правильного «14 січня 2026 року». Однак вказана обставина визнається судом не суттєвим недоліком, який не може бути підставою для скасування постанови суду, оскільки може бути усунутий місцевим судом шляхом виправлення описки. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив:

Клопотання захисника Холостенка А.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови.
Апеляційну скаргу захисника Холостенка А.В. – залишити без задоволення. 
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський