Справа № 539/5/26
Провадження № 1-кп/539/157/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025175570000582 від 01.12.2025 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей немає, не є депутатом, не є інвалідом, військолужбовець ЗСУ, в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.309 КК України,
встановив:
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №619 від 31.07.2025 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду солдата номера обслуги гранатометного відділення гранатометного взводу мотопіхотного батальйону.
30.11.2025 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу ставка «Земснаряд», що в с. Засулля Лубенського району Полтавської області, помітив зростаючі рослини коноплі, які були в сухому стані та достовірно знаючи, що конопля є нарковмісною рослиною, умисно зірвав рослини коноплі, та поклав їх до сумки, після чого переніс до місця проживання, тим самим незаконно придбав рослини коноплі для власного вживання без мети збуту.
У подальшому 01.12.2025 в період часу з 15 години 59 хвилин по 16 годину 35 хвилини в ході проведення огляду місця події, поблизу Лубенського залізничного вокзалу, що розташований за адресою: пл. Вокзальна, 6, м. Лубни Полтавської області, ОСОБА_6 видав працівникам поліції раніше зірвані рослини коноплі. Згідно з висновком експерта № СЕ-19/117-25/26095-НЗПРАП від 03.12.2025 надані на дослідження рослини у своєму складі містять канабіс. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину становить 68, 9 г.
Таким чином, загальна маса наркотичної речовини, обіг якої обмежено - канабісу, вилученого у ОСОБА_4 становить 68, 9 г, що відповідно до наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», перевищує невеликі розміри.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що його підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-25/26095-НЗПРАП від 03.12.2025 року надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору, у вигляді верхівок, є канабісом. Речовина рослинного походження, у вигляді стебел, до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься. Канабіс є наркотичним засобом, обіг якого обмежено. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину становить 68,9 г.
Винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, об`єм обвинувачення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який силу ст.89 КК України не судимий, не перебуває під динамічним наркологічним спостереженням у лікаря-нарколога з 2023 року , на обліку лікаря-психіатра та лікаря-невролога не перебуває, на обліку в управлінні соціального захисту населення не перебуває, перебуває на військовій службі, за місцем проживання характеризується посередньо, та вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, призначення інших видів покарання суд вважає недоцільним.
Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати в провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 118, 124, 126 КПК України.
Керуючись ст.366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати винуватим  ОСОБА_4  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази:
- речовину рослинного походження, ззовні схожу на наркотичну, які поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ PSP7126206, що зберігається в камері речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області – знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/117-25/26095-НЗПРАП від 03.12.2025 в сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя          ОСОБА_1