Справа № 159/7/26
Провадження № 1-кп/159/306/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року м. Ковель 
Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі
головуючого судді -      ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання -    ОСОБА_2 ,
прокурора -     ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025030550001421 від 13.12.2025, та долучені до нього матеріали стосовно обвинувачення

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки села Бузаки Камінь-Каширського району Волинської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, працюючої медичним працівником ТОВ «Мові Хелс», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи визнаною винною постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2025 року у справі № 159/1328/25, яка набрала законної сили 21.07.2025, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та якою її позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, діючи умисно достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та усвідомлюючи, що позбавлена права керування транспортними засобами, з метою невиконання даної постанови суду, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчинила дії щодо умисного невиконання зазначеного судового рішення. 
Так вона, 12 грудня 2025 року о 16 год 11 хв всупереч вищевказаній постанові суду, якою її позбавлено права керування транспортними засобами, керувала транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 по вулиці Володимирська міста Ковеля Волинської області, де біля будинку № 133 була зупинена працівниками відділу реагування патрульної поліції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6331240.
Отже, ОСОБА_4 умисно не виконувала постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4  підтвердила фактичні обставини вчиненого діяння за обставин вказаних в обвинувальному акті, повідомила, що йому було відомо про те що постановою Ковельського міськрайонного суду від 08.07.2025 її було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Обвинувачена повідомила, що автомобіль «Volkswagen Passat», яким вона керувала, вона придбала у кредит в банку для роботи торговим представником, а тому була змушена щомісячно сплачувати проценти, у зв`язку з чим вона продовжувала керувати транспортним засобом. 12.12.2025 її зупинили працівники поліції. Під час зупинки обвинувачена не чинила опору визнавала свою провину, сприяла поліцейським встановленню всіх обставин. Визнає вину, шкодує про вчинене, зробив для себе відповідні висновки про недопустимість подібної поведінки в майбутньому. Просила суд суворо не карати, призначити покарання у виді штрафу у мінімальному його розмірі, оскільки без можливості керування автомобілем вона втратить роботу, а відповідно і дохід, тому сплатити штраф у значному розмірі їй буде дуже важко.

Зважаючи на те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і суд встановив, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які просили розглядати кримінальне провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, що полягало в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Діяння, яке вчинила обвинувачена, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченої та визнання вини.
Обставини, які обтяжують покарання в обвинувальному акті не встановлені.
Також, обираючи обвинуваченій ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд виходить із характеру діянь, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального правопорушення, враховує форму та ступінь його вини, яка полягає в прямому умислі; обставини, які характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення, а також, які безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, а також обставини, які характеризують поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення; враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно працевлаштована, за місцем проживання характеризується як така, на яку скарг від сусідів не надходило. Також суд враховує, що обвинувачена може втратити роботу у зв`язку з позбавленням її права керування транспортним засобом, а також те, що кримінальне правопорушення вона вчинила вперше.
Обставин для застосування положень ст. 69, ст. 75 КК України та обставин, які б унеможливлювали понесення обвинуваченим покарання, суд не встановив.
З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України.
На переконання суду таке покарання відповідатиме принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде справедливим і співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також не є надто суворим чи м`яким.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку встановленому ч. 9 ст. 100 КПК України, так DVD-R диск «Аlerus» визнаний речовим доказом постановою слідчого від 22.12.2025, який зберігається у матеріалах кримінального провадження – зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Арешт у кримінальному провадженні не накладався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 334, 368, 370, 374, 376, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4  визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Речові докази - DVD-R диск «Аlerus», який зберігається у матеріалах кримінального провадження – зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: 	ОСОБА_1