Справа №484/230/26
Провадження №2/484/603/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.
секретар судового засідання –Бикова О.П.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку 
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,10га, передану для обслуговування житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . 
В позовній заяві представник позивача зазначив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2025 позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, не було передане попереднім власником позивачу. Вважає, що через перехід до позивача права власності на зазначений будинок, до нього також й перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розміщений будинок. Державний акт на право приватної власності на землю був виданий на ім`я попереднього власника будинку ОСОБА_2 . 
Ухвалою від 19.01.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, визначені строки для подачі заяв по суті.
Ухвалою від 02.02.2026 підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду.
Позивач до суду не прийшов. Його представник надав заяву, в якій просив розглянути справу без її участі та участі позивача.
Представник відповідача надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та не заперечувала проти задоволення позову. 
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб за наявними в ній доказами.
Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2025, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Цихонею В.А., №5532, спадкова справа №55/2025, позивач отримав у спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . 
Право власності на вказаний вище житловий будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав за позивачем 10.22.2025, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36554548104.
На підставі рішення Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 15.11.1995 №327 право власності на земельну ділянку площею 0,1000га, для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 передане ОСОБА_2 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 06.04.1998.
Відповідно до повідомлення Первомайського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайськом районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління міністерства юстиції України від 21.01.2026 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно із повідомленням Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 20.01.2026 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.
Відповідно до ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Згідно із частиною першої статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.
Вказані норми встановлюють єдність юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд. 
Статтею 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.
Розмір земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на отримання якої в містах із земель державної або комунальної власності мають право громадяни України, складає не більше 0,10 гектара (пункт «г» частини першої статті 121 ЗК України).
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
На підставі викладеного вище суд вважає, що позов обґрунтований та належить задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,10га, передану для обслуговування житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни цільового призначення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи або особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Н.А.Медведєва