Справа №585/1534/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Цвєлодуб Г. О.	
Номер провадження 33/816/275/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі секретаря судового засідання Баришевої А. І., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кравчуна Д.В., розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кравчуна Д.В. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 травня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого електриком СФГ «Урожай»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.
Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 травня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 19 квітня 2025 року о 20 год 35 хв. в с. Андріяшівка по вул. Підгайна, 59, водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що було підтверджено за допомогою газоаналізатора Драгер 68 тест номер 1336 результат тесту 0,44 проміле, чим порушив п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Кравчун Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 травня 2025 року, справу закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи, оскільки належним чином не з`ясував обставини справи, а викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на жодних доказах, які містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичний обставинам справи, одночасно зазначає, що ОСОБА_1 не приймав участь в судовому засіданні та не надавав пояснень по справі, а тому вважає вказану постанову неправомірною та необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Також з матеріалів справи та відеозаписів вбачається, що поліцейські не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а тому у даному випадку факт зупинки та керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсутній. Окрім цього, поліцейським не було озвучено підстав, за якими він вважає, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а також не питали чи погоджується останній з результатом огляду на місці зупинки, не пропонували проїхати в заклад охорони здоров`я. А також, апелянт зазначає, що відеозапис, який наявний в матеріалах справи є недопустимим та недостовірним, оскільки він: є не безперервним; не містить факту зупинки транспортного засобу; факту керування транспортним засобом; зафіксовані на бодікамеру час та дата не співпадають з даними, зазначеними у протоколі. 
Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кравчуна Д.В., який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2025 року зміст якого відповідає встановленим фактичним обставинам справи, та з якого вбачається, що протокол ОСОБА_2 підписав, зауважень до його змісту останній не мав та пояснень, в тому числі і на спростування викладених у ньому обставин, ОСОБА_2 в протоколі не вказав;
- роздруківкою зі спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» відповідно до якої у ОСОБА_2 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 0,44 %, з результатами якого ОСОБА_2 погодився про що свідчить його підпис;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого у ОСОБА_2 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 0,44 % з результатами якого ОСОБА_3 був згодний, про що також свідчить його підпис;
- рапортом помічника чергового Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Науменка В. В. від 20 квітня 2025 року відповідно до якого останній доповідає про встановлення у водія ОСОБА_2 стану алкогольного сп`яніння
- долученим до протоколу відеозаписом. 
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Щодо тверджень апелянта про те, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи, оскільки належним чином не з`ясував обставини справи, а викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на жодних доказах, які містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичний обставинам справи, одночасно зазначає, що ОСОБА_1 не приймав участь в судовому засіданні та не надавав пояснень по справі, а тому вважає вказану постанову неправомірною та необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Апеляційний суд відхиляє дані доводи, оскільки зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає. Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було. Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.
Що стосується твердження апелянта, про те що ОСОБА_1 не приймав участі в судовому засідання та не надавав пояснень по справі, то дане твердження апеляційний суд спростовує та вважає видуманим, оскільки зазначене спростовується записом судового засідання у суді першої інстанції, який було досліджено апеляційним судом, та на якому вбачається, як в судовому засіданні сам ОСОБА_1 підтвердив свою особу, та надав пояснення по справі. А також даний запис судового засідання, в якому ОСОБА_1 доповідає судді про обставини скоєного правопорушення та підтверджує факт зупинки працівниками полії, також сам зізнався поліцейським, що вживав алкоголь у маленькій кількості «зробив два глотка», на проходження огляду на місці зупинки погодився, з результатом 0,44 проміле також погодився, а тому і не було підстав пропонувати проїхати на огляд до закладу охорони здоров`я. 
Щодо доводів апелянта про те, що відеозапис, який наявний в матеріалах справи є недопустимим та недостовірним, оскільки він: є не безперервним; не містить факту зупинки транспортного засобу; факту керування транспортним засобом; зафіксовані на бодікамеру час та дата не співпадають з даними, зазначеними у протоколі, то їх апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки погодився. Слід зазначити, що надані відеозаписи сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять відео-файли, які відтворюють обставини вчиненого водієм правопорушення, а також відсутні розбіжності дати та часу зазначеними у протоколі, оскільки в протоколі в графі опису установлених даних зазначено 19 квітня 2025 року 20:35 год, що збігається з даними бодікамери, на якій також зазначено 19 квітня 2025 року 20:35 год.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кравчуна Д.В. на цю постанову - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.