Провадження № 2/211/318/26 
ЄУН 211/5224/25 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі, головуючого судді Грубника О.М., за участю секретаря судового засідання Чернявської І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є студенткою 3 курсу Державного некомерційного підприємства Державний університет «Київський авіаційний інститут» денної форми здобуття вищої освіти. Термін закінчення навчання – 30.06.2026р., та потребує матеріальної допомоги батька.
Ухвалою суду від 19 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, проте від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав письмову заяву, в якій просив суд відмовити у задоволенні пред`явлених позовних вимог та розглянути справу за його відсутності.
Разом з тим, від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому він висловив свої заперечення проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що він є учасником бойових дій. Відповідно до законодавства України, діти учасників бойових дій мають право на безкоштовне навчання, безкоштовне проживання у гуртожитку та соціальні стипендії, проте, позивачка свідомо не скористалася гарантованими державою пільгами і обрала контрактну форму навчання та платне проживання, що створює додаткові витрати виключно з її ініціативи. Також, відповідач наразі має на утриманні старшого сина, ОСОБА_3 , з яким він проживає та утримує, так як син є наркозалежним і потребує постійного лікування та реабілітації. Також, до січня 2025 року відповідач у добровільному порядку надавав дочці матеріальну допомогу, на підтвердження чого надав копії банківських виписок щодо перерахування грошових коштів на користь позивачки та її матері, однак, на даний час він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, оскільки наразі реальний стан здоров`я, підтверджений медичними висновками, суттєво впливає на його фінансові та фізичні можливості.
Представник позивача, у свою чергу, надала до суду відповідь на відзив, у якій висловлює заперечення проти доводів викладених у відзиві.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши докази, надані у порядку ст.ст.76-81 ЦПК України, в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 13.06.2005 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 384.
ОСОБА_1 на момент подачі позовної заяви до суду досягла повноліття, однак навчається на 3 курсі Державного некомерційного підприємства Державний університет «Київський авіаційний інститут» на денній формі здобуття вищої освіти. Термін навчання з 01.09.2022р. по 30.06.2026р., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою № 43/12 від 01.05.2025 р.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.
Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Таким чином, згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 досягла повноліття, продовжує навчання на денній формі навчання, та потребує матеріальної допомоги батька.
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.
Враховуючи досліджені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
Щодо періоду стягнення аліментів, з якого і до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм ч.1 ст.191 СК України та ч.2 ст.199 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, але не більш, ніж до досягнення нею 23-х років. Право на утримання припиняється у разі припинення дитиною навчання. Тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, починаючи з 13 травня 2025 року, тобто від дня пред`явлення даного позову до суду та до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23-х років.
Відповідно до ч.2 ст.199 СК України, право на отримання аліментів на утримання дитини після досягнення дитиною повноліття припиняється у разі припинення дитиною навчання.
Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 
Крім цього, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн
Керуючись ст.ст. 12, 13-18, 81, 141, 247, 263-265, 274, 354-355 ЦПК України, ст.181, 182, 198-200 Сімейного кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) на її утримання, щомісяця на період навчання, починаючи з 13 травня 2025 року, тобто від дня пред`явлення даного позову до суду та до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. 
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України, судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. 
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя         О.М.Грубник