ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2647/26 Справа № 210/4237/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М. 
суддів – Зубакової В.П., Остапенко В.А.
секретар судового засідання Лідовська А.А.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження,  цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачки адвоката Страха Вадима Олеговича на рішення Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 03 листопада 2025 року, ухваленого суддею Скотарем Р.Є., (дата складання повного судового рішення 03.11.2025),
В С Т А Н О В И В
В червні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 .
Після померлого залишилась спадщина, яка складається з: частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; садового будинку із земельною ділянкою площею 0,0600 гектарів, кадастровий номер 1221884000:04:002:0040, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Майно належало померлому на праві особистої приватної власності.
Померлий по день своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач є дружиною померлого та, незважаючи на те, що не подавала у встановлений строк заяву про прийняття спадщини, фактично її прийняла. Зареєстроване місце проживання позивача, ОСОБА_1 , є незмінним з 11 лютого 2005 року і по теперішній час, а саме: АДРЕСА_1 . Позивач також є і співвласником квартири внаслідок приватизації, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Померлий залишив заповіт від 27.05.2020 року, посвідчений Риковою Т.В., державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2563, яким ОСОБА_3 на випадок смерті зробив розпорядження, яким все перелічене вище майно заповідав позивача - ОСОБА_1 , а належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , заповідав відповідачу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вже після складання заповіту він подарував квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 за життя, а тому в цій частині заповіт вже не має юридичного значення.
Після смерті батька позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який бажає прийняти спадщину, однак у встановлений законом строк з об`єктивних причин не змогла подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину за заповітом немає. Спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом, є відповідач.
Позивач фактично проживала та працювала у місті Києві, що істотно ускладнювало можливість своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи віддаленість місця проживання від населеного пункту, де відкрилася спадщина, створювала об`єктивні труднощі у здійсненні необхідних юридичних дій, в тому числі через зазначені вище проблеми, а також відсутність інформації про існування заповіту, що об`єктивно зумовило проблеми щодо оформлення спадкових прав у встановлений законом строк, як спадкоємця за заповітом.
Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Рекомендовано звернутись до суду.
Враховуючи викладене, позивач просить суд визначити додатковий строк в три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, достатній для подачі ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась зі смертю ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 03 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено. В обґрунтування ухваленого рішення, суд вказав, що позивачем не надано належних, допустимих та переконливих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання нею заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача адвокат Страх В.О. подав апеляційну скаргу та в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позовні вимоги у справі.
В обґрунтування скарги вказано на те, що позивачка, є єдиним спадкоємцем за заповітом, не знала про нього, проживала в м. Києві, після смерті батька перебувала у пригніченому стані, крім того за станом здоров`я були підозри на онкозахворювання і в той час вона проходила численні медичні дослідження, чоловіка позивачки мобілізовано, а в її будинку стався приліт ворожої ракети. Відповідачка – спадкоємець за законом позовні вимоги визнала.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано. 
Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивачки - ОСОБА_4 , перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 11.02.2005 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №4892 від 18.09.2020 року (а.с.6 зворот) та довідкою про реєстрацію місця проживання №2215 від 11.04.2025 (а.с.46).
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 09.08.1996 року, квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.9).
06 квітня 1998 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розірвано, про що зроблено актовий запис №106, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.9 зворот).
Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ДП 002343, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,06 гектарів, яка розташована на території садового товариства «Мрія». Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1629 (а.с.10).
Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Криворізької районної Ради народних депутатів №154 від 27.05.1988 року, ОСОБА_3 належить садовий будинок АДРЕСА_2 (а.с.11).
Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, 09.02.2006 внесено актовий запис №42 про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.48 зворот).
ОСОБА_3 залишив заповіт від 27.05.2020 року, посвідчений Риковою Т.В., державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2563, яким ОСОБА_3 належну йому частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належний йому садовий будинок із земельною ділянкою площею 0,0600 гектарів, кадастровий номер 1221884000:04:002:0040, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 заповідав позивачу - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , заповідав відповідачу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7 зворот, 51).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 років помер ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).
Заявою приватному нотаріусу Болозенко Т.О. за №137 від 11.04.2025, ОСОБА_1 просить завести спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_3 та видати відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (а.с.40).
З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80817154 від 11.04.2025 вбачається, що 11.04.2025 заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі №7393560. Спадкодавець: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.43).
Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №80817167 від 11.04.2025, у Спадковому реєстрі наявний чинний заповіт №65877877 за номером в реєстрі нотаріальних дій 2-563, посвідчений 27.05.2020. Заповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.44).
За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади №2214 від 11.04.2025, ОСОБА_3 знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_4 з 13.08.2024 у зв`язку зі смертю особи ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.45).
Відповідно до Довідки №14609 від 11.04.2025, наданої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Болозенко Т.О., станом на 12.08.2024 відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання осіб за адресою АДРЕСА_3 (а.с.45 зворот).
Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00050616577, 03.04.1975 внесено актовий запис №792 про народження ОСОБА_1 . Батьки: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.47).
Відповідно до Довідки №14611 від 11.04.2025, згідно з відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, станом на 12.08.2024 за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.48).
Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт прийняття спадщини за законом протягом строків, встановлених ст.1270 ЦК України (6 місяців). Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 травня 2025 року, посвідчена Болозенко Тетяною Олександрівною, приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області. Рекомендовано звернутись до суду (а.с.8, 52).
З Інформаційної довідки №82289469 від 21.08.2025, вбачається, що 11.04.2025 заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі №73935609. Спадкодавець: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.53).
Відповідач ОСОБА_2 заяву на прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 не подавала.
15 серпня 2025 року до суду м цій справі подала заяву про визнання позовних вимог, просила задовольнити позов (а.с.33).
За змістом частин першої, третьої статті 1268, частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець за заповітом чи за законом, який постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має право прийняти спадщину, для чого він особисто повинен впродовж зазначеного строку подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса.
Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
При дослідженні поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Оскільки закон визначає право спадкоємця подати заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття, то навіть якщо такі труднощі виникли у спадкоємця в останній день цього строку вони можуть бути визнані поважними судом, за умови, що ці обставини об`єктивно унеможливлювали подання такої заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції відповідних процесуальних дій щодо визнання відповідачем позову не вчинив, не вказав, якому закону суперечить визнання відповідачем позову та чи порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 
Як встановлено в судовому засіданні, інших спадкоємців окрім сторін немає, позивачка після смерті батька перебувала у пригніченому стані, хворіла, із підозрою на онкологічне захворювання, проходила численні медичні дослідження, письмові докази, щодо яких наявні в матеріалах справи, за показами свідків, допитаних в судовому засіданні, крім того переживала через мобілізацію чоловіка та через пошкодження будинку після попадання ворожої ракети. 
Враховуючи те, що позивачка пропустила строк на прийняття спадщини після смерті батька з поважної причини, інших спадкоємців по справі не встановлено, другий спадкоємець - вдова визнала позов, порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб у судовому засіданні не встановлено та таке визнання не суперечить закону, тому відповідно до ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу представника позивачки адвоката Страха Вадима Олеговича задовольнити.
Рішення Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 03 листопада 2025 року року скасувати і ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в три місяці після набрання судовим рішенням законної сили.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 лютого 2026 року.
Головуючий суддя
Судді