№ 143/147/26 

ВИРОК
Іменем України

18.02.2026р. м.Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області 
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у приміщенні суду у м. Погребище Вінницької області у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026025060000012 від 08.02.2026 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мончин, Погребищенського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України,-

встановив:
08.02.2026 року близько 10 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 проходив по вулиці Кам`янка м. Погребище Вінницького району Вінницької області, де зустрів свою знайому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає у АДРЕСА_1 , та з якою в них протягом тривалого часу склались неприязні відносини.
Зустрівшись, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_3 з наміром поговорити, однак розмова не вийшла та між ними розпочалась словесна сварка, в ході якої ОСОБА_2 вхопив ОСОБА_3 лівою рукою за шию, закривав рота, щоб вона не кричала, а також, розуміючи протиправність своїх дій, можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дістав з карману штанів саморобний предмет зі сталевого дроту із загостренням на одному з кінців та приставив його до грудей ОСОБА_3 та словесно висловив в її адресу погрозу вбивством, тим самим підтверджуючи готовність до вчинення щодо неї насильницьких дій, в тому числі вбивства.
З урахуванням вказаної обстановки та дій ОСОБА_2 , потерпіла ОСОБА_3 реально сприйняла погрозу вбивством з його боку та злякалася за своє життя. 
Наведені обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.
Дії ОСОБА_2 судом кваліфікуються за ч. 1 ст.129 КК України, а саме, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
Обвинувачений ОСОБА_2 звернувся до прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 із заявою, складеною в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , згідно із якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Потерпіла ОСОБА_3 звернулася до прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 із заявою, згідно із якою вона згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпіла ОСОБА_3 не заперечує проти такого розгляду, прокурор на підставі ч.1 ст. 302 КПК України надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
В силу ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Частиною 1 ст. 382 КПК України унормовано, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.
З огляду на викладене, судом розглянуто обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Згідно із ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як роз`яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. 
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
При призначенні покарання ОСОБА_2 суд ураховує характер та суспільну небезпечність, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, суд бере до уваги, що вчинене кримінальне правопорушення згідно зі ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку; ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується посередньо; раніше не судимий; має середню-спеціальну освіту; пенсіонер; на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими так і іншими особами. 
Частиною 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Ураховуючи викладене, суд, виходячи із доктрини судової дискреції, цілей та принципів права, загальних засад судочинства вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 1 ст.129 КК України у виді пробаційного нагляду із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Речовий доказ, а саме саморобний (виріб) предмет зі сталевого дроту із загостренням на одному з кінців та заокругленням з іншої, на підставі п.4 ч.9 ст.100 КПК України слід знищити.
За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ураховуючи ту обставину, що речовий доказ не підлягає спеціальній конфіскації, суд на підставі ч.4 ст.174 КПК України дійшов висновку про скасування арешту, накладеного на нього ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 10.02.2026 року у справі №136/169/26.
Матеріальна шкода у даному кримінальному провадженні не заподіювалася.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Підстави для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи відсутні.
Розмір пропонованої винагороди викривачу не визначався.
Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили чи інших заходів забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченої суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд, -

Ухвалив:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.
На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.
Скасувати арешт, накладений на саморобний (виріб) предмет зі сталевого дроту із загостренням на одному з кінців та заокругленням з іншої, ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області 10.02.2026 року у справі №136/169/26. 
Речовий доказ, а саме саморобний (виріб) предмет зі сталевого дроту із загостренням на одному з кінців та заокругленням з іншої, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Суддя