Cправа №399/1243/25 
Провадження №2/399/145/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 
11 лютого 2026 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Позивач ТОВ «ФК «Сіті колект» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 3407235 від 22.01.2023 року в розмірі 16559, 92 гривень, сплату судового збору в розмірі 2422, 40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000 гривень.
Позов мотивований тим, що 22.01.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір № 3407235 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того як відповідач здійснив реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора та заповнив електронну заявку на отримання споживчого кредиту на вебсайті первісного кредитора в мережі Інтернет (https://credit7.ua/), ТОВ «Лінеура Україна» того ж дня направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти кредитний договір № 3407235 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту договору. В процесі реєстрації та оформлення заявки первісний кредитор здійснив ідентифікацію позичальника і верифікацію у порядку, передбаченому п. 2 розділу ІІІ «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)», з використанням системи BankID НБУ. Таким чином, особу, яка вчиняла дії в ІТС первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://credit7.ua/), було однозначно встановлено як відповідача (позичальника).
22.01.2023 року позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містив усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, висловив однозначну згоду з умовами договору шляхом натискання відповідної електронної кнопки в ІТС первісного кредитора. У свою чергу, ТОВ «Лінеура Україна» 22.01.2023 року надіслало відповідачу через телекомунікаційну систему на номер телефону, зазначений позичальником у своїй анкеті, одноразовий ідентифікатор № P208, який того ж дня о 21:55:17 був введений/відправлений відповідачем у відповідному розділі ІТС. Цими діями відповідач прийняв (акцептував) пропозицію укласти кредитний договір № 3407235 на умовах, визначених офертою. Таким чином, 22.01.2023 року о 21:55:17 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допускаючи прострочення сплати чергових платежів, сплачуючи платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи їх взагалі, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Усвідомлюючи наявність фінансових зобов`язань перед первісним кредитором, відповідач здійснював часткові платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №3407235 від 22.01.2023 р. Останній платіж відповідач здійснив 22.02.2023 року в сумі 78,010000000000005 грн. Здійснюючи платежі, відповідач своїми конклюдентними діями підтвердив прийняття умов укладеного кредитного договору, який створив для нього цивільні права та обов`язки.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.
Щодо права вимоги заборгованості за договорами ТОВ «ФК «Сіті Колект» до відповідача.
26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Профіт» було укладено договір факторингу № 26102023, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Профіт» право вимоги за кредитним договором. Надалі ТОВ «ФК «Профіт» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Сіті колект» - відповідно до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року. За умовами цього договору ТОВ «ФК «Профіт» відступає (передає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги кредитора за визначеними кредитними договорами, сплативши ТОВ «ФК «Профіт» грошові кошти в розмірі ціни відступлення, у порядку та строки, встановлені договором. Згідно з додатком 1 (Реєстр боржників) до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 р., заборгованість відповідача за кредитним договором № 3407235 становить 16559, 92 грн.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача за кредитним договором № 3407235 від 22.01.2023р. становить: тіло кредиту: 2999, 99 грн.; нараховані відсотки: 13559, 93 грн.; пеня/штрафні санкції: 0, 00 грн.; усього: 16 559,92 грн.
На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 14.01.2026 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав та клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено що, 22.01.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 3407235 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов договору сума наданого кредиту становить 3000 грн., строком кредитування 360 днів, періодичністю погашення процентів кожні 30 днів, стандартною процентною ставкою 2 % в день, яка застосовується в межах всього строку перед зниженою ставкою яка становить 0,02 %, сторони домовились про перерахування коштів на банківські реквізити позичальника № НОМЕР_1 , погодили паспорт споживчого кредиту та графік погашення кредиту /а.с. 10-21/.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 26.10.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Лінеура Україна» за кредитним договором № 3407235 від 22.01.2023 року в розмірі 16559, 92 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2999 грн., заборгованість за відмотками – 13559,93 грн. /а.с. 25-29/.
Листом за вих. № 20240228-773 від 28.02.2024 року ТОВ «Пейтек Україна» повідомило ТОВ «Лінеура України» про те, що на підставі укладеного між Товариствами договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 року, ТОВ «Пейтек Україна» 22.01.2023 року успішно перерахувала грошові кошти в розмірі 3000 грн., на картковий рахунок № НОМЕР_1 /а.с. 30/.
266.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Профіт» укладеного договір факторингу № 26012023, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Профіт» право вимоги за кредитним договорами боржників в тому числі і до ОСОБА_1 /а.с. 31-32/.
09.099.2025 року між ТОВ «ФК «Профіт» та ТОВ «ФК «Сіті колект» уклали договір факторингу № ДО-20250909/001, відповідно до якого ТОВ «ФК «Профіт» відступило ТОВ «ФК «Сіті колект» право вимоги за кредитним договорами та відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Сіті колект» набуло право грошової вимоги і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3407235 від 22.01.2023 року в розмірі 16559, 92 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2999, 99 гривень, заборгованість за відсотками – 13559, 93 гривень /а.с. 33-38/.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
При цьому, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідач ОСОБА_1 був вільний в укладанні зазначеного кредитного договору та обізнаний з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодився, підписавши кредитний договір від 22.01.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 погодився з умовами сплати проценти за користування кредитними коштами, а тому позов ТОВ «ФК «Сіті колект» щодо стягнення заборгованості за вказаним договором позики підлягає задоволенню.
На підставі вище викладеного, дослідивши всі докази та встановивши всі обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача.
Крім того, представником позивача ТОВ «ФК «Сіті колект» - адвокатом Бацюк Оксаною Миколаївною подано акт прийому-передачі наданих послуг № 1135 від 26.11.2025 року відповідно до якого витрати на правничу допомогу становлять 9000 гривень.
Відповідно до вище викладеного суд повідомляє наступне.
Згідно ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, з викладеного слідує, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що при малозначності даної справи стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., оскільки розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 81, 133, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд –
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті колект» (02154, м. Київ, проспект Соборності, буд. 30-А, приміщення 321, код ЄДРПОУ 43950742) заборгованість за кредитним договором № 3407235 від 22.01.2023 року в розмірі 16559 (шістнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 92 копійки, та витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок та витрати на правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справ.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя М.М. Лях