ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 650/3610/25    Головуючий в І інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/649/26    Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача): Базіль Л.В.
суддів: Бездрабко В.О., Радченка С.В.,
секретар судового засідання: Середюк О.О., ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Сікори О.О., дата складення повного рішення – 30 січня 2026 року у справі №650/3610/25 за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Чиркіна Людмила Юріївна до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА –ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі

встановив:
Короткий зміст позовних вимог.
04 червня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Чиркіна Людмила Юріївна, звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2017 року, володіє на праві власності земельною ділянкою, площею 4,1202 га, кадастровий номер 6520685200:04:049:0045, яка розташована в адміністративно-територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Вказана земельна ділянка перебуває на підставі договору оренди землі від 30 січня 2012 року з послідуючими змінами та додатковими угодами в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.06.2025 року представнику позивача стало відомо, що право оренди земельної ділянки зареєстровано за ТОВ «ПЕРЕМОГА – ПЛЮС» на підставі укладеного з ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» договором купівлі- продажу прав оренди від 17.04.2025 року.
Представник позивача зазначала, що відповідно до п.27 Перехідних положень Земельного Кодексу України, під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема, орендарі, суборендарі земельних ділянок сільськогосподарського призначення усіх форм власності можуть передавати на строк до одного року належне їм право оренди, суборенди іншій особі для використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Про передачу права оренди, суборенди особа, яка його передала, письмово повідомляє орендодавця протягом п`яти днів з дня державної реєстрації договору про передачу права землекористування.
Проте, позивач та її представник не отримували жодних повідомлень про перехід права оренди до ТОВ «ПЕРЕМОГА –ПЛЮС». 
Вказує, що в порушення умов діючого договору оренди землі ні ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», ні ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» не здійснено погашення заборгованості з орендної плати за 2022, 2023, 2024 роки, загальна сума боргу складає 29852,06 грн.
На підставі викладеного просила розірвати договір оренди від 30 січня 2012 року, який зареєстровано у відділі Держкомзему в Бериславському районі, про в Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 січня 2012 року за №652060004001188, номер запису про інше речове право 59829172 від 3 березня 2015 року, який було укладено між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», право оренди за яким на підставі договору купівлі-продажу №1704/25-14 від 17 квітня 2025 року було відчужено Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» та предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер 6520685200:04:049:0045, площа 4,1202 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно-територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати , витрати по сплаті судового збору.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року Позов ОСОБА_1 в інтересах якої звернувся представник адвокат Чиркіна Людмила Юріївна до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», про розірвання договору оренди землі, задоволено.
Суд ухвалив:
Розірвати Договір оренди від 30 січня 2012 року, який зареєстровано у Відділі Держкомзему в Бериславському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 січня 2012 року за № 652060004001188, номер запису про інше речове право 59829172 від 3 березня 2015 року, який було укладено між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», право оренди за яким на підставі договору купівлі продажу №1704/25-14 від 17 квітня 2025 року було відчужено Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» та предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: 6520685200:04:049:0045, площа 4,1202 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» свій обов`язок щодо виплати орендної плати за 2023, 2024 роки не виконав, орендну плату позивачу не сплатив, що є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, та відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання цього договору.
При цьому, суд вказав, що відповідач не довів, що мав об`єктивну неможливість використовувати орендовану земельну ділянку у своїй господарській діяльності в 2023-2024 роках. Зокрема, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка не могла бути використана за її цільовим призначенням. Відповідач не звертався до позивача з повідомленнями про наявність обставин, які унеможливлювали виконання ним договірних зобов`язань, не надав доказів причинно-наслідкового зв`язку між воєнними діями та неможливістю обробітку землі.
При цьому суд врахував ту обставину, що упродовж 2022 року відповідач не міг належно користуватися земельною ділянкою, оскільки територія на якій земельна ділянка розміщена була тимчасово окупована рф з 09.04.2022 року по 11.11.2022 року і відповідно орендар не міг провести посівну кампанію та кампанію по збору врожаю.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнюючи доводи.
У апеляційній скарзі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» від імені якого діє представник, ОСОБА_2 просить скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29.01.2026 року у справі №650/3610/25 та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновків суду першої інстанції про те, що орендарем ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» допущене істотне порушення діючого договору оренди землі в частині невиконання обов`язку зі сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, оскільки основна причина несплати орендних платежів спочатку полягала у неможливості користування земельною ділянкою, переданою в оренду, через її знаходження на тимчасово окупованій території рф у 2022 році, в подальшому через її забруднення (ймовірним забрудненням) вибухонебезпечними предметами, а відтак суд першої інстанції при винесенні рішення мав застосувати положення ч.6 ст.762 ЦК України.
Вказує, на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які вбачає у порушені судом принципу змагальності та об`єктивності у вирішенні спору. Вважає, що суд першої інстанції ухвалив формально рішення, без належного дослідження важливих доказів у справі, які стосуються предмета доказування, чим грубо порушив норми процесуального права.
Щодо відзиву на апеляційну скаргу.
Відзив на апеляційну скаргу у строки визначені судом не надходив, що у відповідності до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Явка учасників справи в судове засідання 
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Згідно ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на вказане апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи на наявних матеріалах справи.
Позиція апеляційного суду.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав. 
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 успадкувала відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 24.11.2017 року № після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6520685200:04:049:0045, площею 4,1202 га, яка розташована на території Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, сформованою 18.04.2025 року. 
За життя спадкодавець позивачки, ОСОБА_3 передала зазначену земельну ділянку в оренду ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» на підставі договору оренди земельної ділянки від 30.01.2012 року. 
24.02.2015 року на підставі договору про заміну сторони у договорі оренди, укладеного між спадкодавцем позивача та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт», ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» було замінено сторону орендаря на ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».
18.09.2015 року спадкодавцем позивача ( ОСОБА_3 ) було укладено договір про зміни у договорі оренди, яким строк дії договору продовжено до 30.11.2023 року.
28 грудня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС», з одного боку, і ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589), з іншого боку, укладено додаткову угоду №700903 до договору оренди землі від 30 січня 2012 року, за умовами якої, зі згоди орендодавця, відбулася заміна сторони орендаря - орендар передав, а новий орендар прийняв на себе права та обов`язки орендаря за договором оренди; до додаткової угоди також оформлено акт приймання-передачі земельних ділянок від орендаря до нового орендаря. Відтак, з 28 грудня 2017 року орендарем земельної ділянки з кадастровим номером 6520685200:04:049:0045 є ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».
Умовами договору оренди (у редакції додаткової угоди) сторонами, зокрема, погоджено: строк дії договору оренди - до 31 грудня 2027 року; нормативну грошову оцінку земельної ділянки - 238 054,74 грн; розмір орендної плати - 4,18% від нормативної грошової оцінки, що становить 9 950,69 грн за кожен повний рік оренди, у грошовій формі; орендна плата підлягає внесенню у строк до 31 грудня кожного року.
Доказів сплати орендної плати відповідачем за 2022 - 2024 роки матеріали справи не містять, загальна заборгованість зі сплати орендної плати становить 29 852,06 грн, що складається з несплачених орендних платежів за 2022 рік у сумі 9 950,68 грн, за 2023 рік у сумі 9 950,68 грн, за 2024 рік у сумі 9 950,68 грн.
02 травня 2025 року орендодавцем на адресу орендаря направлено вимогу про сплату заборгованості з орендної плати, яку отримано 06 травня 2025 року, однак станом на дату звернення до суду заборгованість не погашено.
Відповідно до листа-довідки Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 30 травня 2025 року №01-12/1053/25 наданого на адвокатський запит слідує, що, зокрема, земельна ділянка позивача не віднесена до ділянок, які забруднені або ймовірно забруднені вибухонебезпечними предметами, при цьому безпосереднє обстеження (огляд) земельної ділянки представниками Новорайської СВА не проводилося (а.с.35)
Відповідач ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» у відзиві на позовну заяву не заперечував факту несплати орендної плати, проте наголошував на неможливості виконання своїх зобов`язань через тимчасову окупацію рф території, на якій розташована орендована земельна ділянка, а в подальшому через потенційне замінування земельної ділянки, також посилався на фактичне знищення майна товариства, що об`єктивно унеможливило виконання зобов`язань за договором оренди.
На підтвердження неможливості використання орендованої земельної ділянки та застосування положень частини шостої статті 762 ЦК України відповідач надав лист Торгово Промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1; витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань; розпорядження Херсонської обласної ради №24 від 01.03.2024 року; розпорядження органів місцевого самоврядування про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 03 червня 2025 року вбачається, що право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6520685200:04:049:0045 зареєстровано за ТОВ «ПЕРЕМОГА –ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди від 17 квітня 2025 року, укладеного між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА –ПЛЮС». При цьому повідомлень про перехід права оренди земельної ділянки та пропозицій щодо укладення додаткових угод про заміну сторони орендаря орендодавець та його представник не отримували.
Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Положеннями статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Верховний Суд неодноразово у своїх постановах у подібних правовідносинах звертав увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору.
Згідно з ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (п. 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).
Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі».
Тягар доказування обставин, необхідних для спростування невиплати орендної плати покладається на орендаря.
У цій справі, відповідач не заперечував факту несплати позивачці орендної плати, передбаченої умовами договору, але причиною такого зазначав неможливість використання земельної ділянки, переданої в оренду через їх забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами та фактичне знищення майна товариства. На підтвердження цих обставин надав суду лист Торгово Промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1; витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань; розпорядження Херсонської обласної ради №24 від 01.03.2024 року; розпорядження органів місцевого самоврядування про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади.
Дослідивши надані відповідачем докази, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, суд першої інстанції вказав про те, що надані стороною відповідача докази не підтверджують, що орендована земельна ділянка позивачки не могли бути використана відповідачем протягом 2023-2024 років за її цільовим призначенням через її забруднення вибухонебезпечними предметами, оскільки висновків про замінування та фактичний стан орендованих земельних ділянок надані відповідачем докази не містять, не надано таких доказів і під час апеляційного перегляду справи. Суд правильно зазначив, що відповідач не надав жодного документа, що підтверджував би реальний техногенний стан грунту або визнання спірних земельних ділянок непридатними до використання.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не сплатив орендну плату за 2023-2024 роки, та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини у порушенні цього зобов`язання та прийняття заходів направлених на його виконання, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для дострокового розірвання договору оренди землі та вважає цей висновок таким, що відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами доказів і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносин. 
Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, тому апеляційним судом не приймаються до уваги.
Доводи апеляційної скарги (посилання на витяг з ЄРДР № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року; посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1, дані в інтерактивній мапі територій, розпорядження органів місцевого самоврядування про надання податкових пільг відповідачу, були предметом судового розгляду суду першої інстанції, яким суд надав достатньо аргументовану оцінку, а тому апеляційний суд вважає, що повторно відповідати на ті самі аргументи заявника необхідності не має.
Посилання апелянта на те, що суд порушив принцип змагальності та об`єктивності у вирішенні спору, спростовуються змістом оскаржуваного рішення, з якого вбачається, що суд надав обґрунтоване мотивування кожному доводу сторін.
Та обставина, що лист-довідка Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 08 травня 2025 року №01-12/1024/25 не є нормативно-правовим актом або рішенням суб`єкта владних повноважень, ніяким чином не впливає на належність цього листа, як доказу в розумінні ст.76,77 ЦПК України. 
Інші доводи апеляційної скарги, як такі, що не впливають на правильність прийнятого судом рішення, та не містять в собі підстав для його скасування, слід залишити поза увагою.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача відсутні.
Повний текст постанови складено 21.04.2026 р.
Керуючись статтями 374,375,381-384 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» залишити без задоволення.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуюча   Л.В. Базіль

Судді:   В.О. Бездрабко

С.В. Радченко