Справа № 682/77/26
Провадження № 1-кп/682/48/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року 

Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої судді       ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань   ОСОБА_2 ,
прокурора        ОСОБА_3 ,
обвинуваченого       ОСОБА_4 ,
захисника        ОСОБА_5 ,
потерпілої        ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025244000002077 від 21.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоняків Славутського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу вимог ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, Указом Президента України від 14.07.2025 № 478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15.07.2025 № 4524-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 07.08.2025 строком на 90 діб, тобто до 05 листопада 2025 року, вчинив умисне кримінальне правопорушення (злочин), з наступних обставин. 
Так, 24 жовтня 2025 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_7 , в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел на крадіжку майна потерпілої ОСОБА_6 . Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, умисно, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, від пічки опалення будинку, яка розташована в приміщенні кімнати кухні вказаного будинку, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно викрав вживану бензинову ланцюгову пилу марки «STIHL» моделі «MS 180 С», із шиною без ріжучого ланцюга вартістю 5 442,48 грн, та вживаний зварювальний інвертор (дугового випрямляча) марки «Патон» моделі «ВДИ-315P/400Р», вартістю 12 301,00 грн, чим спричинив для потерпілої ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 17 743,48 грн. 
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин ), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється. Повідомив, що того дня він разом із товаришем та чоловіком ОСОБА_6 робили ремонт в будинку потерпілої, де він побачив бензинову пилу зварювальний інвертор, які вирішив викрасти. В подальшому, близько 17.00 год., коли його ніхто не бачив, він виніс з помешкання бензопилу, які забрав до себе додому, і зварювальний апарат, який залишив в лісосмузі, маючи намір повернутись за ним. Однак, коли він повернувся, зварювального апарату на тому місці вже не було. Бензопилку він повернув потерпілій, а вартість зварювального інвертору зобов`язується найближчим часом відшкодувати. Щиро кається в скоєному, вибачився перед потерпілою, просив суд суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 під час судового засідання повідомила, що 24.10.2025 її чоловік та два його товариші, в т.ч. ОСОБА_4 , робили у них вдома ремонт. Після цього, десь через тиждень, вони виявили зникнення бензинової ланцюгової пили та зварювального інвертора. ОСОБА_4 викрадену бензопилу їй повернув, а вартість зварювального інвертору зобов`язався відшкодувати найближчим часом. Щодо міри покарання поклалася на розсуд суду.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, тому просив суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із іспитовим строком тривалістю, визначеною судом. 
Захисник ОСОБА_5 просив суд врахувати дані про особу обвинуваченого, який у вчиненому щиро розкаюється, вибачився перед потерпілою та зобов`язався відшкодувати завдану шкоду, у зв`язку із чим призначити ОСОБА_4 покарання, непов`язане із позбавленням волі.
Учасники судового провадження не оспорювали обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що у відповідності ч. 2 ст. 50 КК України, метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.
При виборі обвинуваченому заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які, відповідно до положень КК України, в тому числі, ст.ст. 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотив і спосіб, обстановку і стадії вчинення злочину, тяжкість та наслідки, що настали.
Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненому правопорушенні визнає повністю, вибачився перед потерпілою, його ставлення до вчиненого, а також думку прокурора та потерпілої.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді: 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки із покладання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, із  ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави 2674,20 грн. витрат за проведення судових експертиз, з яких:
за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/123-25/17682-ТВ від 28.11.2025 в сумі 1337,10 грн.;
за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/123-25/18067-ТВ від 08.12.2025 в сумі 1337,10 грн.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369 - 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2674,20 грн. витрат за проведення судових експертиз, з яких:
за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/123-25/17682-ТВ від 28.11.2025 в сумі 1337,10 грн.;
за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/123-25/18067-ТВ від 08.12.2025 в сумі 1337,10 грн.
Речові докази: бензопилу марки «STIHL» моделі «MS 180 С», оранжевого кольору, шину до вказаної бензопили довжиною 40 см, паспорту та інструкцію по експлуатацію по експлуатації інверторного дугового випрямляча марки «Патон ВДИ-315/Р400Р», – залишити потерпілій ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Хмельницького апеляційного суду, через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після судового засідання вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя               ОСОБА_1