КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110, тел./факс 0 (44) 284 15 77 
e-mail: inbox@kas.gov.ua,inbox@kia.court.gov.ua, web: kas.gov.ua, код ЄДРПОУ 42258617

Унікальний номер справи № 362/2498/25 Апеляційне провадження № 33/824/1181/2026	Головуючий у суді першої інстанції - Рубан Т.П.  Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. при секретарі Цуран С.С., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Семенкова Марка Валентиновича на постанову Васильківського районного суду Київської області від 18 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 04.04.2025 року о 21 год. 20 хв. в селищі Калинівка, Фастівського району Київської області по вул. Центральна, 1, керувала транспортним засобом HondaCivic, держаний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки відмовилась чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Васильківського районного суду Київської області від 18.12.2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погоджуючись із постановою,  ОСОБА_1 , через свого представника Семенкова М.В, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просить скасувати постанову, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом. Зазначає, що надані до суду відеозаписи, є короткими, не повними, не відображають ані зупинення транспортного засобу, ані виконання технічних функцій водія і також не підтверджують факт керування нею автомобіля.
Також, в апеляційній скарзі зазначається про те, що ОСОБА_1 не була водієм транспортного засобу. За її твердженнями, транспортним засобом керувала інша особа, ім`я якої вона відмовилась повідомити, посилаючись на положення ст. 63 Конституції України
Водночас, зазначається, що працівниками поліції не було належним чином роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Семенков М.В., який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2021, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Визнаючи винною  ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю належними та допустимими доказами у справі.
За наслідками перегляду доказів, що містяться у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив матеріали справи та дійшов правильного висновку.
Як встановлено судом першої інстанції 04 квітня 2025 року о 21 годині 20 хвилин в селищі Калинівка, Фастівського р-н, Київської обл., по вул. Центральна 1, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Honda Civic, держаний номерний знак НОМЕР_1 . В ході спілкування працівник поліції виявили у останньої ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер». ОСОБА_1 підтвердила факт вживання алкоголю та погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Однак у подальшому вона кілька разів ухилилась від проходження такого огляду, після чого працівниками поліції було запропоновано проїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовилась. 
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що висновок викладений у постанові Васильківського районного суду Київської області від 18.12.2025про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчинені правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи скаржника про те, що матеріали справи не містять доказів, що вона керувала транспортним засобом спростовується матеріалами справи, зокрема відеозаписом із бодікамери працівників поліції, з якої вбачається, що у процесі спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечувала той факт, що керувала транспортним засобом, більше того на запитання працівника поліції «В якому напрямку рухалися?» остання відповіла «В прямому» при цьому не заперечувала факт керування транспортним засобом, а згодом пройти тест на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, вказує, що транспортним засобом керувала зовсім інша особа, яку скаржник відмовилась повідомити, посилаючись на положення ст. 63 Конституції України. Однак дане твердження спростовується відеозаписом на якому видно, що за увесь час перебування працівників поліції на місці, ніхто не підходив, не повертався та не намагався забрати вказаний транспортний засіб.
Також, апеляційний суд відхиляє твердження про недопустимість відеозаписів з нагрудних камер поліцейських у якості доказу, так, як вони є короткими та не повними, оскільки відеозапис відображає всі події та обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Посилання на те, що ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено її права, як особи відносно якої складається протокол про адміністративне правопорушення не беруться до уваги судом апеляційної інстанції, адже спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з якої вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 її права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.
Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Семенкова Марка Валентиновича залишити без задоволення.
Постанову Васильківського районного суду Київської області від 18 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду