УКРАЇНА
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
справа № 361/5554/24
провадження № 2-а/361/110/24
16.03.2026

РІШЕННЯ
Іменем України
16 березня 2026 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді	Петришин Н.М.,	
за участю секретаря 	Гриценко А.М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача
У червні 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з вищевказаним адміністративним позовом. В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що 28 травня 2024 року під час добровільного особистого звернення для постановки на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол № 705 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Протокол складено у зв`язку з тим, що позивач порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме протягом 7-денного строку з 26.09.2022 після переїзду з м. Бахмут до місця фактичного проживання у м. Бровари Київської області як внутрішньо переміщена особа не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік. 31 травня 2024 року за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову № 1080 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень. 
Позивач ОСОБА_1 не погоджується з даною постановою, вважає її такою, що складена безпідставно та необґрунтовано. Позивач з 09.11.1992 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 за зареєстрованим місцем проживання. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи на підставі загального захворювання. Після початку повномасштабної збройної агресії рф позивач переїхав до м. Бровари, де 26.09.2022 зареєструвався як внутрішньо переміщена особа. 28.09.2022 отримав сформовану Довідку № 3250-5002185199/20822 від 26.09.2022 про взяття на облік як ВПО. Після цього через загострення захворювання, пов`язаного з інвалідністю, ОСОБА_1 тривалий час, більше семи днів, був позбавлений можливості вільно пересуватися. 18.05.2024 з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» виконав свій обов`язок з оновлення особистих даних через ЦНАП. З цього ж часу позивач прибув та намагався потрапити до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік, проте через великі черги зміг потрапити лише 28.05.2024. Вважає, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 04.10.2022, на час якого ч. 3 ст. 210 КУпАП взагалі у законодавстві відсутня. Позивач вважає, що строк давності накладення на нього адміністративного стягнення сплив 04.10.2023.
Крім того, вказував на те, що відповідачем грубо порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, справу розглянуто без присутності ОСОБА_1 , не з`ясовано важливі обставини справи, порушено норми матеріального права при застосуванні до діянь ретроспективно положень ч. 3 ст. 210 КУпАП, який набрав чинності після дати вчинення, закінчення на момент розгляду строків давності. 
З вищенаведених підстав ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову № 1080 від 31 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити з підстав відсутності у діях позивача складу адміністративного правопорушення та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.
Заперечення відповідача
04 вересня 2024 року від начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти заявлених вимог, оскільки вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 
В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що твердження позивача щодо порушення процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, позивачу при складанні протоколу роз`яснювалися його права та жодним чином його не було обмежено. Позивач у протоколі вказував на те, що вчасно не став на військовий облік через хворобу, однак доказів цього відповідачу не надав. Так, на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який на даний час триває. Відповідно до п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти у разі зміни їх адреси місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи. У разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів). Відтак, ОСОБА_1 під час особливого періоду порушив вищевказані положення закону, тому відповідачем винесено постанову про адміністративне правопорушення від 31.05.2024. Посилання позивача на те, що строки накладення стягнення пропущено, відповідач вважає безпідставними, оскільки адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст. ст. 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Так, датою виявлення правопорушення є дата з`явлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскаржувана постанова винесена у межах строків накладення адміністративного стягнення та положення ч. 3 ст. 210 КУпАП, яке було чинне на момент виявлення даного правопорушення.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчака І.М. від 12 червня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 31.07.2025 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2025 вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Петришин Н.М.
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 16 жовтня 2025 року справу прийнято до провадження судді, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
У судове засідання начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Подав відзив, в якому заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні.

Обставини справи, що встановлені судом
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 21 вересня 1992 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 09.11.1992 взятий на військовий облік за місцем зареєстрованого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, загальне захворювання.
Відповідно до Довідки № 3250-5002185199/20822 від 26.09.2022, ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 . Довідка видана 28.09.2022.
28 травня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_7 складено протокол № 705 про адміністративне правопорушення, згідно якого 28 травня 2024 року о 12 годині 30 хвилин у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено, що громадянин ОСОБА_1 з 26.09.2022 як ВПО в 7-денний термін не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік, чим порушив частину 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. Повідомлено, що розгляд справи відбудеться у приміщенні даного ТЦК та СП 31.05.2024 о 10 год. 30 хв. 
Згідно пояснень і зауважень позивача, зазначених у протоколі, ОСОБА_1 вчасно не став на військовий облік у зв`язку з хворобою, інвалід ІІ групи з 2012 року, хворіє з 2004 року.
Постановою № 1080 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2140 КУпАП начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 від 31 травня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення ч. 3 ст. 210 КУпАП, накладено штраф у розмірі 17 000 гривень.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Так, статтею 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до частини третьої якої вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно частини першої зазначеної статті порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до частини четвертої ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).
Пунктом 10-1 додатка 2 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (в редакції, чинній станом на 28.05.2024) визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів).
У свою чергу, абзацом 11 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Згідно статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відтак, притягнення до відповідальності за статтею 210-1 КУпАП відбувається саме територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Судом встановлено, що підставою для винесення спірної постанови стало те, що ОСОБА_1 не дотримався вимог частини четвертої ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п п. 10 п. 1 додатка 2 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 в частині несвоєчасної постановки на військовий облік протягом семи днів з дати взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, чим скоїв правопорушення в особливий період, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Тобто, вбачається факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП у зв`язку з порушенням останнім законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Згідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Так, відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан.

У свою чергу, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) закріплює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
У той же час, визначення поняття особливого періоду наведене у законах України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закони № 3543-XII та № 1932-XII відповідно).
Згідно статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Крім того, стаття 1 Закону № 1932-XII визначає особливий період, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
За правилами статті 1 Закону №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
У той же час, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п.1 статті 247 КУпАП).
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
При цьому, за правилами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У свою чергу, позиція позивача ґрунтується на тому, що він став на облік як ВПО 26.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , отримав довідку про взяття на військовий облік ВПО 28.09.2022, а відтак обов`язок щодо постановлення на військовий облік мав бути виконаний до кінця 03.10.2022. У протоколі про адміністративне правопорушення від 28.05.2024 посилався на те, що несвоєчасно став на облік у зв`язку з хворою.
У зв`язку з веденням з 19 травня 2024 року норми частини третьої ст. 210 КУпАП останнім 18 травня 2024 року оновлено дані, про що свідчить Витяг № 5390-18052024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У подальшому, 28 травня 2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних.
На підтвердження свого задекларованого місця проживання надав довідку № 3250-5002185199/20822 від 26.09.2022.
Однак, суд звертає увагу на те, що у позивача ОСОБА_1 згідно п. 10-1 додатка 2 «Правил військово обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487 виник обов`язок стати на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке ним не було виконано своєчасно.
Посилання ж позивача на те, що він хворів, а також те, що не мав змоги потрапити до ТЦК та СП через великі черги, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.
Так, отримавши Довідку ВПО № 3250-5002185199/20822 від 26.09.2022, видану 28.09.2022, й оновивши облікові дані у реєстрі 18.05.2024 позивач не дотримався семиденного строку для виконання обов`язку щодо повідомлення відповідача про зміну облікових даних та постановки на військовий облік за місце зареєстрованого фактичного проживання.
Крім того, позивач в своїх поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення № 705 від 28.05.2024 фактично визнав обставини викладені в протоколі та погодився з адміністративним правопорушенням, яке йому інкриміновано.
Вказані обставини свідчать про те, що позивач не дотримався вимог частини четвертої ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», пп. 10 п. 1 додатка 2 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року в частині несвоєчасної постановки на військовий облік протягом семи днів з дати взяття на облік ВПО.
Отже, суд дійшов висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови, з огляду на доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою ст.210-1 КУпАП стосовно порушення останнім законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, та не підлягає скасуванню.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 38, 72, 73, 77, 242-246, 286 КАС України, суд, -
в и р і ш и в :
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН