ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/37527/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 січня 2026 р. (суддя Юрков Е.О.) в адміністративній справі №160/37527/25 за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЯЖ1", про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просило суд ухвалити судове рішення про зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях ТОВ '‘ВОЯЖ 1” (41109829) шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності ТОВ “ВОЯЖ 1” (41109829), що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 січня 2026 р. у відкритті провадження відмовлено на підставі пункту 1 частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.
У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі – скасувати та прийняти рішення, яким направити справу для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що звернення контролюючого органу до суду було здійснено у відповідності до пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України у зв`язку із тим, що ТОВ «ВОЯЖ 1» не подало документи, необхідні для опису майна у податкову заставу. Згідно картки платника податків за відповідачем рахується податкова заборгованість в сумі 355383,11 грн. На його адресу контролюючим органом була направлена податкова вимога №0011117-1302-0232 від 12.09.2025, яка в судовому порядку не оскаржувалась і є чинною. У зв`язку із несплатою податкового боргу контролюючим органом було прийнято рішення №7553 від 19.09.2025 про опис майна у податкову заставу. Однак, повідомлення контролюючого органу щодо виділення майна в податкову заставу №57872/6/02-32-13-03-10 від 12.09.2025 залишилось відповідачем без виконання. Оскільки Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось до суду в порядку загального позовного провадження, суд першої інстанції помилково застосував положення статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначені особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів на підставі заяви про зупинення видаткових операцій платника податків на його рахунках. Однак, з такими позовними вимогами податковий орган може звертатись і в загальному порядку.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався пунктом 1 частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами цієї процесуальної норми суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті.
Стаття 283 Кодексу адміністративного судочинства України визначені особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів. Відповідно до частини першої цієї статті провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: 
1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях платника податків; 
2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків; 
3) надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; 
4) зобов`язання керівника підприємства провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися цим підприємством разом із товарами, які були поміщені у відповідний митний режим; 
5) стягнення коштів за податковим боргом; 
6) зобов`язання платника податків, який має податковий борг, укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості цього платника на податковий орган; 
7) встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України.
Здійснивши аналіз наведеної процесуальної норми, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що звернення контролюючого органу одночасно з вимогами про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях платника податків та накладення арешту статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.
Колегія суддів зазначає, що Податковим кодексом України передбачена можливість застосування такого заходу податкового примусу, як зупинення видаткових операцій, а саме: контролюючи органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень (пп.20.1.31. п.20.1. ст.20); контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків (пп.20.1.32. п.20.1. ст.20); контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу (абз.2, 3 п.89.4. ст.89); контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом (абз. 2, 3 п. 91.4. ст.91).
Скаржник/позивач стверджує, що право звернення до суду ним було реалізовано у відповідності до пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України.
Відповідно до цієї правової норми у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.
Кодексом адміністративного судочинства України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного) (частина перша статті 12).
Статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України визначені особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів на підставі заяви щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.
Процесуальне питання щодо порядку звернення контролюючого органу до суду вирішувалось Верховним Судом при розгляді справи № П/811/2299/17. У своїй постанові від 12 липня 2022 р. він вказав на те, що порядок, передбачений статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України «є альтернативним загальному порядку розгляду справ. Податковий орган, звертаючись до адміністративного суду, самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку або відповідно до статті 283 КАС України з метою термінового розгляду, про що обов`язково зазначається в позовній заяві (заяві). Законодавцем встановлено, що суд повинен перевірити обґрунтованість застосування тієї чи іншої вимоги органу доходів і зборів та не обмежувати його у обранні провадження, у який такий розгляд здійснюється. Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 3 КАС України). Відтак, здійснюючи розгляд справи в порядку загального провадження, суд зобов`язаний перевірити дотримання критеріїв, встановлених частиною другою статті 2 КАС України з метою досягнення основного завдання адміністративного судочинства - справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спору у сфері публічно-правових відносин. Крім того, податковий орган має право звернутись із адміністративним позовом в порядку загального провадження незалежно від прийнятого судом рішення відповідно до статей 270, 283 КАС України».
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки, податковий орган звернувся із позовною заявою у порядку загального провадження, а не в порядку, передбаченому статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі. Таке порушення має наслідком скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, що відповідатиме приписам статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 січня 2026 р. в адміністративній справі №160/37527/25 - скасувати.
Адміністративну справу № 160/37527/25 за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЯЖ1" про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків - направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 13 квітня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий