Провадження № 2/742/588/26 
Єдиний унікальний № 742/6188/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої - судді Короткої А.О.,
при секретарі судового засідання – Бурмаці Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтава, про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В : 

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтава, про зняття арешту з майна, а саме: з квартири АДРЕСА_1 .
Позов мотивований тим, що у провадженні Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві перебувало виконавче провадження № 6609021 з примусового виконання судового наказу № 2н-295/08 від 22.01.2008 Октябрського районного суду м.Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь Полтавської філії ЗАТ «Український мобільний зв`язок» заборгованості у розмірі 1017,24 грн.
У межах зазначеного провадження постановою державного виконавця від 02.10.2009 було накладено арешт на майно боржника, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2183002774107). Надалі, 27.01.2011 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», проте з відповіді органу державної виконавчої служби вбачається, що відповідно до акта від 05.02.2015 зазначене виконавче провадження було знищено. Водночас згідно з інформацією ПрАТ «ВФ Україна» (правонаступника стягувача) заборгованість за вказаним судовим наказом становила 1017,24 грн та була повністю погашена ще 08.10.2025 шляхом перерахування коштів на рахунок стягувача. Ця обставина підтверджується відповідною довідкою, згідно з якою станом на 10.10.2025 заборгованість відсутня, а товариство не має жодних претензій до боржника.
Таким чином, попри фактичне виконання зобов`язання, арешт майна залишається чинним та, на думку позивача, це обтяження порушує його права як власника, оскільки позбавляє можливості вільно розпоряджатися належним йому майном, при цьому інший спосіб захисту порушеного права відсутній.
Позивач до суду не з`явився, проте подав до суду заяву, згідно з якою просива позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи без його участі (а.п.25).
Представник відповідача у судове засідання не з`явився також, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що ПрАТ «ВФ Україна» не має жодних претензій до ОСОБА_1 (а.п.26-27).
Представник третьої особи до суду не з`явився теж, але про день, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином (а.п.29).
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до копії відповіді Київського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №31787 від 17.03.2025 встановлено, що ОСОБА_1 мав заборгованість перед Полтавською філією ЗАТ «Український мобільний зв`язок» (правонаступником стягувача є ПрАТ «ВФ Україна») у розмірі 1017,24 грн. Виконавче провадження за цим зобов`язанням було відкрито 12.03.2008, і постановою від 02.10.2009 у його межах накладено арешт на майно боржника, а відповідно до акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 05.02.2015 виконавче провадження № 6609021 було знищено, у зв`язку з чим матеріали зазначеного провадження відсутні (а.п.4-5).
Згідно з платіжною інструкцією monobank № 31ВМ-В7М6-89Т7-НР17 від 08.10.2025, ОСОБА_1 погасив заборгованість у розмірі 1017,24 грн на користь ПрАТ «ВФ Україна» (а.п.7).
Як убачається з довідки ПрАТ «ВФ Україна» №FD-25-11173 від 10.10.2025, заборгованість ОСОБА_1 перед ПрАТ «ВФ Україна» (з 23.05.2017 — правонаступником ЗАТ «Український мобільний зв`язок») за судовим наказом Октябрського районного суду м.Полтави № 2н-295/08 від 22.01.2008 сплачена у повному обсязі 08.10.2025 (а.п. 8).
Відповідно до ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом.
Відповідно до ч.1 і 5 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися зобов`язання і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, і будь-яка заінтересована особа має право в порядку, визначеному законом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, при цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду, за наявності арешту на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, враховуючи, що заборгованість перед стягувачем повністю погашена, виконавче провадження завершено, а стягувач не має жодних претензій до боржника. Суд не вбачає підстав для продовження обтяження на майно, тому позов підлягає задоволенню.
На підставі наведеного та ст.316, 317, 328, 391, 598 ЦК України, та керуючись ст.11, 12, 15, 16, 76, 81, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, 

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) до приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (код ЄДРПОУ – 14333937, юридична адреса: вул.Лейпцизька, буд.15, м.Київ, 01601), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтава (код ЄДРПОУ – 34962532, юридична адреса: вул.Української Повстанської Армії, буд.29, м.Полтава, 36039) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати обтяження нерухомого майна, а саме: квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2183002774107, що належить ОСОБА_1 , накладене на підставі постанови про арешт майна боржника від 2 жовтня 2009 року Київським відділом державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду. 

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено та підписано 19.03.2026.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя  Анна КОРОТКА