ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року	Львів	Справа № 380/16211/24 пров. № А/857/34587/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Судової-Хомюк Н.М.,
суддів: Глушка І.В., Онишкевича Т.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Весттек» на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 380/16211/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Весттек» до Головного управління ДПС у Львівській області, ДПС України про скасування рішень, зобов`язання вчинити дії
суддя в 1-й інстанції – Брильовський Р.М.
час ухвалення рішення – 25 листопада 2024 року,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2024 року позивач подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 25000 грн.
25 листопада 2024 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв додаткове рішення, яким стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Весттек» з Головного управління ДПС у Львівській області та ДПС України по 2500 гривень витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом цієї справи в суді першої інстанції.
У задоволенні інших вимог заяви відмовив.
Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції відповідач та позивач звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати додаткове рішення суду першої інстанції.
Позивач у апеляційній скарзі просить прийняти рішення, яким заяву про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд вправі зменшити розмір витрат на правову допомогу за клопотанням іншої сторони. Водночас, позивач зауважує, що відповідачі не подавали клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу, тому, на думку позивача, суд першої інстанції зробив неправильний висновок про зменшення витрат позивача на правову допомогу.
Відповідач у апеляційній скарзі просить прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, ГУ ДПС у Львівській області, зазначає, що позивач не обґрунтував суму компенсації витрат на правову допомогу, яка б фактично відповідала дійсно наданим адвокатом послуг та співмірності цих послуг.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно положень статті 311 КАС України.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів виходить з наступних підстав.
Задовольняючи частково заяву про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат першої інстанції виходив з того, що заявлена до відшкодування позивачем сума витрат на правову допомогу є неспівмірною зі складністю справи, а обсяг наданих адвокатом послуг є незначним.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд першої інстанції встановив, що позивач, обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подав суду: ордер, договір про надання правничої допомоги від 22 липня 2022 року, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 3 липня 2024 року, акт надання – отримання послуг від 11 листопада 2024 року.
За даними перелічених доказів позивачу надано професійну правничу допомогу за обсягом послуг зазначеному у акті надання – отримання послуг від 11 листопада 2024 року. Понесені витрати на професійну правничу допомогу склали 25000,00 грн.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на правову допомогу, оскільки така сума відповідає складності справи, обсягу виконаної роботи та часу затраченому адвокатом на її виконання.
Апеляційний суд враховує такі обставини як те, що: ця справа є незначної складності; є судова практика Верховного Суду по аналогічних спорах.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не встановлено. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Весттек» залишити без задоволення.
Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 380/16211/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Т. В. Онишкевич