П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2026  	Справа №607/1271/26 Провадження №3/607/1005/2026	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
16.01.2026 близько 16:30 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювала словесні образи, внаслідок чого завдала шкоди його психічному здоров`ю, чим порушила вимоги п.3, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №746490 від 16.01.2026 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
16.01.2026 близько 14:30 год гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме висловлювала словесні образи, погрози, шарпала, штовхала, вкусила за кість лівої руки, внаслідок чого завдала шкоди його фізичному та психічному здоров`ю, чим порушила вимоги п.3, 14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №746489 від 16.01.2026 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Окрім того, 16.01.2026 близько 16:30 год гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 спілкувалась із постраждалим ОСОБА_2 особисто, чим порушила вимоги п.3 Тимчасово заборонного припису серії АА 654462 від 16.01.2026 року, а саме заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.173-8 КУпАП.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №746491 від 16.01.2026 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-8 КУпАП.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, а тому із врахуванням положень статті 268 КУпАП, відповідно до яких адміністративні правопорушення за ст.ст.173-2, 173-8 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів.
З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.
В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно норм вказаного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно норм вказаного Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 2 ст. 173-8 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений. 
Згідно п.16 ч.1 ст.1 р.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
Згідно із п.4 ч.1 ст.10 даного Закону до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.25 вказаного Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , виражається у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, тому для настання відповідальності за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої такий був винесений, слід чітко встановити, коли, ким та на який період було винесено терміновий заборонний припис, які заходи містив вказаний припис та чи знав кривдник про винесення щодо нього такого припису.
Як видно із долученої до матеріалів справи копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №654462 від 16.01.2026 року, такий був винесений відносно ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням нею щодо її співмешканця ОСОБА_2 домашнього насильства на строк десять діб з 16 год 00 хв 16.01.2026 до 16 год 00 хв 21.01.2026. 
Також зі змісту вказаного термінового заборонного припису вбачається, що відносно ОСОБА_1 працівником поліції було застосовано захід термінового заборонного припису стосовно кривдника у вигляді заборони на вищевказаний строк в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, якою згідно із даним приписом є ОСОБА_2 . 
Разом з тим, із досліджених та оцінених у відповідності до положень ст.252 КУпАП в судовому засіданні матеріалів справи, докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №746490 від 16.01.2026; серії ВАД №746489 від 16.01.2026; серії ВАД №746491 від 16.01.2026; рапортом зареєстрованого ЄО за №2171 від 16.01.2026; рапортом зареєстрованого ЄО за №2152 від 16.01.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 16.01.2026; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.01.2026; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника від 16.01.2026; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.01.2026; копією протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД №746491 від 16.01.2026; серії ВАД №746490 від 16.01.2026.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки вона вчинила домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого та ч.3 ст.173-8 КУпАП, діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. 
Обираючи таке стягнення, суддя керується ч. 2 ст. 36 КУпАП, якою визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення, суд, беручи до уваги характер вчинених правопорушень, обставини справи, особу порушника, його майновий стан, те, що він систематично здійснює адміністративні правопорушення, вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Згідно зі статтею 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, а тому у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 173-2, 173-8, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст. 173-8 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн в дохід держави.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується штраф в подвійному розмірі.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя          Дуда О.О.