МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2026 р.  	№ 400/6150/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, 	

про	визнання протиправним та скасування рішення від 20.05.2025 №8416/14-29-24-10,	

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту – Позивач) звернулася до адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі по тексту – Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 20.05.2025 №8416/14-29-24-10 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно виніс рішення за №8416/14-29-24-10 від 20.05.2025 р., яким на позивачку накладено штраф у розмірі 4757,04 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 10.02.2018 до 14.08.2019 та нараховано пеню у розмірі 8432,24 грн. Однак, для підтвердження факту несплати єдиного внеску відповідач не встановив, чи платник єдиного внеску вчиняв дії, спрямовані на перерахування єдиного внеску до державного бюджету. Здійснення помилки під час перерахування єдиного внеску до бюджету в строк, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 8 ст. 9 Закону №2464-VІ, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника єдиного внеску при його сплаті, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п. 11 ст. 25 Закону №2464-VІ, однак відповідачем при прийняті оскаржуваного рішення даних норм законодавства дотримано не було.
Ухвалою суду від 18.06.2025 р. залишено позовну заяву без руху.
Позивач не усунула недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, відтак ухвалою від 08.07.2025 р. суд повернув позовну заяву ОСОБА_1 .
Позивач подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2025 р. у справі № 400/6150/25 апеляційну скаргу задоволено, справу №400/6150/25 направлено до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 20.01.2026 р. залишено позовну заяву без руху.
Недоліки позовної заяви Позивач усунула своєчасно і належним чином. 
Ухвалою суду від 03.02.2026 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін).
23.02.2026 р. Відповідачем надано Відзив на позовну заяву.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне: 
ОСОБА_1 являлась фізичною особою-підприємцем, яка в 2019 році припинила підприємницьку діяльність.
Відповідачем була сформована податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2019 року №Ф-5159-54 зі сплати єдиного внеску, яка утворилася станом на 30.04.2019 р.
Вказана вимога була направлена позивачу 05.08.2019 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Позивач стверджує, що 14.08.2019 р. сплатила заборгованість по сплаті єдиного внеску в сумі 25 621,00 грн.
Рішенням Головного управління ДПС у Миколаївській області від 20.05.2025 р. на позивачку накладено штраф у розмірі 4757,04 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 10.02.2018 до 14.08.2019 та нараховано пеню у розмірі 8432,24 грн.
Вважаючи вказане рішення контролюючого органу протиправним, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з такого.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», включно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
Статтею 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування є платниками єдиного внеску; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зокрема, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність.
В силу пункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до частини 11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом (частина одинадцята).
Нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Відповідно до частини другої-четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
Відповідно до частини десятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штрафну санкцію за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування(далі - Інструкції № 449).
Відповідно до пунктів 1-2 розділу VІ Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.
Відповідно до пункту 3 розділу VІ Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Відповідно до пункту 1, підпункту 2 пункту 2 розділу VІІ Інструкції № 449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.
Частиною одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01.01.2015, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01.01.2015, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.
Так, Головним управлінням ДПС в Миколаївській області 20.05.2025 прийнято рішення №8416/14-29-24-10 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 13189,28 грн., з яких штраф на суму 4757,04 грн. за період з 10.02.2018 по 14.08.2019; пеня у розмірі 8432,24 грн.
З огляду на зміст позовної заяви, позивач не заперечує факт несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а лише вказує на те, що має місце помилка під час перерахування єдиного внеску, тобто позивачкою вчиненні дії та прикладені зусилля для здійснення нарахування та сплати єдиного внеску, однак жодних доказів помилкової сплати єдиного внеску (ні на вказаний у вимозі рахунок, ні на будь-який інший рахунок), представником позивачки до суду не надано.
Судом встановлено, та підтверджуєть матеріалами справи, що після отримання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2019 року №Ф-5159-54 на суму 21030,90 грн. ОСОБА_1 сплатила недоїмку по єдиному внеску на загальну суму 25621,00 грн., з них 23785,08 грн. – недоїмка за період з 01.01.2014 по 30.06.2019, та 1836,12 грн. своєчасне погашення сум єдиного внеску за липень-серпень 2019 року.
При цьому штрафні санкції застосовані відповідачем в розмірі 20 % від несвоєчасно сплаченої недоїмки єдиного внеску – 23785,08 грн. за період з 01.01.201 по 30.06.2019, що становить 4757,04 грн. та пені 0,1 % в розмірі 8432,24 грн.
Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (пункт 13 розділу VІІ Інструкції № 449).
З огляду на викладене, суд вважає, що рішення від 20.05.2025 №8416/14-29-24-10 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є правомірним, оскільки суд не встановив обставин, які свідчать про незаконність такого рішення, та невідповідність іншим критеріям, передбаченим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які б у своїй сукупності давали суду підстави для висновку про те, що такий індивідуальний акт контролюючого органу належить скасувати.
Відповідно до ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст. 2, 9, 19, 77, 241 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 20.05.2025 №8416/14-29-24-10 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 31.03.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська