П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/9366/25	

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.,
повний текст судового рішення
складено 19.11.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Джабурія О.В.
суддів - Вербицької Н.В.
- Кравченка К.В
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсон», Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсон», Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якій позивач просить суд:
- визнання дій Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (код ЄДРПОУ 03355726) протиправними та зобов`язання утриматися від разрахунку послуг, яку фактично не надає з листопада 2022 року за адресою вул. Дніпровська 66, смт. Антонівка, м. Херсон; 
- зобов`язати Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (код ЄДРПОУ 03355726) надати суду детальний розрахунок за період 01.01.2021 року – 01.04.2025 року помісячно, послуг з централізованого водопостачання від МКП «ВУВКГ м. Херсона» за адресою вул. Дніпровська 66, смт. Антонівка, м. Херсон, з зазначенням періоду, знятих показників лічильника, попередніх показників лічильника, різниці тарифу, нараховано, сплачено, переплачено; 
- визнати дії Пенсійного фонду України в Чернівецькій області протиправними, та зобов`язати утриматися Пенсійний фонд України відмовляти в призначенні житлової субсидії на підставі наданої роздруківки МКП «ВУВКГ м. Херсона» з особового рахунку 50106600 споживача – ОСОБА_1 для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг;
- зобов`язати Пенсійний фонд України в Чернівецькій області надати суду детальний розрахунок субсидії, на опалювальний сезон 2023/2024 з 16 жовтня по 15 квітня включно, домогосподарству за адресою АДРЕСА_1 ;
- стягнути з відповідачів на користь позивача - ОСОБА_1 , коштів на відшкодування майнової та моральної шкоди, розмір якої встановлює суд.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 11.11.2022 року і на цей час, за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з цілодобовими обстрілами військовими рф, відсутнє надання послуг з електро та водопостачання, проте МКП «ВУВКГ м. Херсона» продовжує здійснювати нарахування послуг. Відповідач повідомив Пенсійний фонд України в Чернівецькій області, що станом на грудень 2023 року заборгованість по оплаті послуг з централізованого водопостачання складає 772,02 грн., отже ця інформація була некоректною, МКП «ВУВКГ м. Херсона» може здійснювати нарахування лише у разі підтвердження споживачем обсягу спожитих послуг. 
Позивач вважає, що враховуючи форс мажорні обставини, ведення бойових дій, при відсутності переданих споживачем показників приладу обліку водопостачання, керуючись міжнародними стандартами бухгалтерського обліку, МКП «ВУВКГ м. Херсона» повинен здійснювати нарахування лише у разі підтвердження споживачем обсягу спожитих послуг.
Проте, МКП «ВУВКГ м. Херсона» продовжує здійснювати нарахування послуг.
Вважаючи протиправними вказані дії відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою від 07.04.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
Ухвалою від 30.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст.262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті. 
Суд зазначає, що відповідачем до суду не подано відзиву на адміністративний позов.
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсон», Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - відмовлено.
На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року по справі №420/9366/25 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.
Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, страхових послуг, житлових субсидій та пільг від 27.12.2023 року №21001-20701484-2023-4 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні житлових субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого нічного побутового палива. Підставою для прийняття вказаного рішення була інформація про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності, якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 17.01.2024 року №504-316/П-02/8-2100/24 повідомлено позивача про те, що відповідно до заяви від 17.11.2023 року, яка розглядалась за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення №21001-20701484-2023-4 про відмову в призначенні житлової субсидії.
Повідомлено, що під час опрацювання звернення від 17.11.2023 року про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, поданого через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, проведено обмін даних з надавачами послуг відповідно до пункту 50 положення 848 та з`ясовано, що по даному домогосподарству наявна заборгованість за послугою з централізованого водопостачання в сумі 772,02 грн. (надавач МКП «ВУВКГ» код ЄДРПОУ 03355726, особовий рахунок НОМЕР_1 ).
Окрім цього повідомлено, що при формуванні заяв про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг від 17.11.2023 року за послугою з постачання природного газу зазначено некоректний код ЄДРПОУ надавача, інформація, необхідна для призначення житлової субсидії, а саме щодо забезпеченості домогосподарства даною послугою, розміру тарифів, суми простроченої понад три місяці заборгованості, відсутня.
Вказані обставини встановлені судовим рішенням у справі №600/393/24-а.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.04.2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду, у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 27.12.2023 року №21001-20701484-2023-4 про відмову в призначенні субсидії відмовлено.
Вирішуючи вказаний спір, суд на підставі досліджених доказів дійшов висновку, що станом на грудень 2023 (місяць прийняття оскаржуваного позивачем рішення) за позивачем рахувалась понад три місяці заборгованість по оплаті послуг з централізованого водопостачання у сумі 772,02 грн., тобто більше 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії.
Водночас, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» у наданих до суду письмових поясненнях повідомило, що станом на 01.02.2024 року за особовим рахунком Споживача ОСОБА_1 рахувалась заборгованість в сумі 572,02 грн., яка ним сплачена 12.02.2024 року. Станом на 14.02.2024 року заборгованість відсутня.
Таким чином вбачається, що станом на день прийняття оскаржуваного рішення за позивачем рахувалась заборгованість по сплаті за послуги з централізованого водопостачання на суму 772,02 грн., яка перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (40*17=680 грн.).
Відтак, надані позивачем до матеріалів справи докази сплати 14.02.2024 року заборгованості по сплаті послуг з централізованого водопостачання, суд оцінив критично, оскільки, станом на момент перевірки даних ОСОБА_1 пенсійним органом, з метою визначення можливості призначення субсидії, та відповідно станом на день прийняття оскаржуваного рішення, у позивача була наявна інформація про вказану вище заборгованість перед Міським комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона».

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. 
Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року №2017-III (далі - Закон №2017-III).
Відповідно до вимог ст.5 Закону №2017-III державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.
Згідно з вимогами ст.9 Закону №2017-III до державних соціальних нормативів, серед іншого, належать, соціальна норма житла та соціальні нормативи користування комунальними послугами, з оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії громадянам.
Приписами п.7 ч.1 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 19.11.2017 року №2189-VIII (далі Закон №2189-VIII) визначено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.
Вимогами ст.5 Закону №2189-VIII визначено, що до житлово-комунальних послуг належать:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходам.
ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Стосовно позовної вимоги в частині визнання дій Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (код ЄДРПОУ 03355726) протиправними та зобов`язання утриматися від розрахунку послуг, яку фактично не надає з листопада 2022 року за адресою вул. Дніпровська 66, смт. Антонівка, м. Херсон, колегія суддів зазначає наступне.
Так, Постановою КМУ від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Між тим, постановою КМУ від 29.12.2023 року №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» скасовано мораторій на нарахування пені й штрафів за заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг населенню. Відповідно до вищезазначеної постанови, такий мораторій зберігається лише для територій, де ведуться бойові дії згідно з переліком Мінреінтеграції.
Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та умов Договору, споживачі зобов`язані щомісячно передавати показники приладів обліку виконавцю послуг.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач вже звертався до суду з позовом до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсон» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії(справа №420/27457/24).
При цьому, позивачу було надано відповідь, що Міським комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсон» на звернення від 23.07.2024 року (лист вих.№02-15/1707/вих від 22.08.2024 року) повідомлено заявника, що інформація відображена в рахунку за березень 2024 року в особистому кабінеті споживача фізичної особи на офіційному сайті МКИ «ВУВКГ м. Херсона». В рахунку за квітень в особистому кабінеті позивача відображений залишок станом на 01.05.2024 року з урахуванням вимог Постанови 1405, сума перерахунку обліковується поза балансом. Оскільки показники приладу обліку за окупаційний період позивач не подавав, сума нарахування складається з абонентської плати за 5 місяців - 153,25 грн., (Сто п`ятдесят три грн. двадцять п`ять коп.). Зазначена сума підприємством переведена для обліку поза балансом. Враховуючи проведене розмежування нарахувань за період окупації, та корегування нарахування у зв`язку із наданням 26.06.2024 року показників комерційного приладу обліку 677 м-3 заборгованість по особовому рахунку №50106600 складає 362,79 грн. (Триста шістдесят дві гривні 79 коп.).
Враховуючи форс-мажорні обставини, а саме: початок військової агресії, запровадження воєнного стану в Україні, окупацію міста Херсона, вимушену міграцію населення внаслідок ведення бойових дій, через відсутність впевненості щодо отримання доходу від проведеного нарахування оплати при відсутності переданих споживачем показників приладу обліку водопостачання, керуючись міжнародними стандартами бухгалтерського обліку, МКП «ВУВКГ м. Херсона» здійснює нарахування лише у разі підтвердження споживачем обсягу спожитих послуг. Підтвердження обсягу спожитих послуг - це передача споживачем у будь-який спосіб показників приладів обліку водопостачання.
Згідно з вимогами ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, і має вноситися споживачами послуг своєчасно.
Згідно із пунктом 5 частини третьої ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Отже, враховуючи те, що Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсон» є комунальним підприємством, яке надає житлово-комунальні послуги споживачам, в тому числі позивачу – відсутні підстави для визнання дій Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» протиправними та зобов`язання утриматися від розрахунку послуг, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (код ЄДРПОУ 03355726) надати суду детальний розрахунок за період 01.01.2021 – 01.04.2025 помісячно, послуг з централізованого водопостачання від МКП «ВУВКГ м. Херсона» за адресою вул. Дніпровська 66, смт. Антонівка, м. Херсон, з зазначенням періоду, знятих показників лічильника, попередніх показників лічильника, різниці тарифу, нараховано, сплачено, переплачено та зобов`язання Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надати суду детальний розрахунок субсидії, на опалювальний сезон 2023/2024 з 16 жовтня по 15 квітня включно, домогосподарству за адресою вул. Дніпровська 66, смт. Антонівка, м. Херсон, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не вбачається підстав для їх задоволення, оскільки позивачем не надано доказів та судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено доказів звернення позивача до вказаних відповідачів з вимогою про надання розрахунків, отже, на переконання колегії суддів, право позивача в цій частині не порушено. При цьому, в матеріалах справи наявна роздруківка по особовому рахунку за період з 2020 року по 2024 рік, отже в разі необхідності надання додаткової інформації по особовому рахунку, позивач не позбавлений права звернутися до розпорядників вказаної інформації із запитом щодо отримання необхідної інформації.

Також, на думку суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надати суду детальний розрахунок субсидії, на опалювальний сезон 2023/2024 з 16 жовтня по 15 квітня включно, домогосподарству за адресою вул. Дніпровська 66, смт. Антонівка, м. Херсон, з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст.ст.1, 2, 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» №2017-III від 05.10.2000 року, з метою реалізації соціальних прав та державних соціальних гарантій громадян, встановлених Конституцією України, забезпечення потреб людини в матеріальних благах і послугах, держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів. До державних соціальних нормативів належать, зокрема, соціальна норма житла та соціальні нормативи користування комунальними послугами, з оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії громадянам.
Порядок призначення та надання житлових субсидій встановлюється Кабінетом Міністрів України.
З метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового постановою Кабінетів Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі Положення №848), яке визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій, зокрема:
-щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме:
- житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;
- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до пункту 3 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг-мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.
Отримання житлових субсидій не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла.
Пунктами 4,5 Положення №848 визначено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. №1156 «Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії» (Офіційний вісник України, 1998 р., №0, ст.1129; 2000 р., №5, ст.178).
Призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (пункт 9 Положення №848).
Згідно з пунктом 43 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/тимчасове проживання, посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), подає: заяву; декларацію; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності); рішення суду (в разі наявності); інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби).
Зазначені документи подаються структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, посадовим особам виконавчого органу, центру надання адміністративних послуг за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання), органу Пенсійного фонду України - незалежно від місця проживання.
У пункті 44 Положення №848 закріплено, що заява та декларація можуть бути надіслані поштою або в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, мобільний додаток Пенсійного фонду України або Портал Дія, офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ними інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також інформаційні системи Мінсоцполітики (з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису).
У разі подання заяви та декларації через Портал «Дія» особа громадянина посвідчується паспортом громадянина України.
За правилами підпункту 5 пункту 14 Положення №848 житлова субсидія не призначається, зокрема, якщо уповноваженим органом отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов).
Житлова субсидія у випадку, передбаченому абзацом першим цього підпункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку-з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).
Отже, така умова залишилась незміною, за якої житлова субсидія не призначається відповідно до вимог Положення №848, а саме: отримання інформації про наявність боргу з оплати житлово-комунальних послуг, а тому лише погашення такого боргу, в даному випадку, є підставою для відновлення призначення позивачу житлової субсидії.
Таким чином, пенсійний орган, як орган, що призначає субсидії, зобов`язаний діяти на підставі закону та в межах своєї компетенції. 
Разом з цим, колегія суддів наголошує, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.04.2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства міста Херсона», про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 27.12.2023 року №21001-20701484-2023-4 про відмову в призначенні субсидії – відмовлено (справа №600/393/24-а).
Вказаним судовим рішенням також було встановлено, що Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства міста Херсона» у наданих до суду письмових поясненнях повідомило, що станом на 01.02.2024 року за особовим рахунком споживача ОСОБА_1 рахувалась заборгованість в сумі 572,02 грн., яка ним сплачена 12.02.2024 року. Станом на 14.02.2024 заборгованість відсутня.
При цьому, позивач не позбавлений права на звернення за отриманням субсидії, відповідно до вимог положення №848.
Доказів звернення позивача за отриманням субсидії станом на час звернення до суду з даним позовом або відмову пенсійного органу позивачем до суду не надано та судом не встановлено.
З рахуванням наведеного, зазначене свідчить про відсутність підстав для визнання протиправними дій Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та зобов`язання утриматися Пенсійний фонд України відмовляти в призначенні житлової субсидії на підставі наданої роздруківки МКП «ВУВКГ м. Херсона» з особового рахунку НОМЕР_1 споживача – ОСОБА_1 для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Вимогами ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з положеннями ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
У відповідності до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
За приписами пункту 5 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Тобто для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог ст.1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди в розумінні ст.ст.1167, 1174 ЦК України. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 грудня 2021 року у справі №638/3758/20.
Обґрунтовуючи позовні вимоги у вказаній частині позивач посилається на те, що він постійно відчуває душевні страждання, оскільки постійні судові спори, з приводу розгляду його заяви, пригнічували його та є суттєвим негативним психотравмуючим фактором.
Доводи апелянта, що винесення незаконного рішення призвело до завдання йому моральної шкоди ґрунтуються на припущеннях, зважаючи на недоведеність у ході розгляду справи складових елементів цивільного правопорушення, що відповідно до вимог ст.ст.12, 80 ЦПК України є процесуальним обов`язком. Позивачем не доведено як наявності шкоди, так і причинного зв`язку між ними.
Суд не виключає обставини переживання позивача з приводу винесення оскаржуваного рішення, однак його посилання, зокрема, на негативні емоції, моральні страждання, душевні переживання не підтвердженні жодними належними допустимими доказами, тобто відсутні докази як наведених погіршень, змін та страждань, так і причинного зв`язку.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Джабурія	
Судді	  	Н.В. Вербицька   К.В. Кравченко