ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/8408/24    Головуючий в 1 інст.Дмитрюк О.В.
Провадження №33/807/71/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 листопада 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 16 серпня 2024 року о 23-41 годині ОСОБА_1 в м.Запоріжжі по вул.Гризодубової біля будинку №5 керував транспортним засобом «ЗАЗ-TF699Р», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій зобов`язаний на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він автомобілем не керував, а лише знаходився біля нього, що підтверджується відеозаписом події.
Зауважує на тому, що працівники поліції зайшли до його приватного будинку без його дозволу.
Також, апелянт вказує, що з відеозапису не убачається, що на час події він мав будь-які ознаки сп`яніння.
Посилається на безпідставну пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Окрім цього, зазначає, що йому не пред`являли прилад для проходження огляду та не роз`яснили порядок проходження такого огляду. 
Апелянт посилається на те, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак виявив бажання пройти огляд в лікарні, проте, працівники поліції на нього кричали, ображали.
Зазначає, що в подальшому він пройшов медичний огляд, згідно з яким, він не перебував у стані сп`яніння. 

Вказана справа тривалий час перебуває в провадженні апеляційного суду, апеляційний розгляд неодноразово відкладався задля забезпечення можливості ОСОБА_1 взяти участь у розгляді справи, а також за клопотаннями сторони захисту.
Проте, в жодне із призначених судових засідань ОСОБА_1 не з`явився. В одному із попередніх судових засідань захисник – адвокат Вельможко О.О. підтримав апеляційну скаргу, але просив відкласти апеляційний розгляд за для витребування додаткових доказів – відеозапису події, а також просив викликати у судове засідання працівників поліції, якими оформлено адміністративні матеріали, проте, в подальшому у призначені судові засідання захисник не з`являвся. 
У судове засідання, призначене на 16 січня 2026 року, ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Вельможко О.О., будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення, також не з`явилися. Захисник подав на адресу апеляційного суду заяву, в якій підтримав апеляційну скаргу в межах доводів, викладених в ній, просив розглянути справу за його відсутності та за відсутності ОСОБА_1 , апеляційну скаргу просив задовольнити.
З урахуванням викладених обставин та вимог ч.6 ст.294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Вельможка О.О.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №986780 від 17 серпня 2024 року, з якого убачається, що 16 серпня 2024 року о 23-41 годині ОСОБА_1 в м.Запоріжжі по вул.Гризодубової біля будинку №5 керував транспортним засобом «ЗАЗ-TF699Р», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій зобов`язаний на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Від керування транспортним засобом відсторонений; 
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд щодо ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності. Огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводився; 
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 серпня 2024 року, за змістом якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності;
- у довідці старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області капітана поліції Пазиніч М. про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ;
- відеозаписом події, який був переглянутий в суді першої інстанції.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті працівника поліції, згідно з яким, 16 серпня 2024 року о 23:41 годині під час несення служби в Шевченківському районі по вул.Гризодубової біля будинку №5 було зупинено транспортний засіб «ЗАЗ-TF699Р», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування та перевірки документів було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності. ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 на місці зупинки та в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій відповів відмовою на місці зупинки транспортного засобу. Щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД 986780 за ч.1 ст.130 КУпАП, вилучено посвідчення водія, видано тимчасовий дозвіл. Від керування водія відсторонено, про повторність попереджений. Велась відеофіксація на БК471852,471270.  
Дослідивши у присутності сторони захисту всі наявні докази у їх сукупності, зокрема і відеозапис, який доданий до протоколу, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою суду, у судовому засіданні 07 листопада 2024 року ОСОБА_1 вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 16 серпня 2024 року о 23:30 годині він керував транспортним засобом «ЗАЗ-TF699Р», д.н. НОМЕР_1 , під`їхав до свого будинку, де зупинився. До нього під`їхали співробітники поліції та повідомили, що на автомобілі не горить світло і попросили надати документи. Після чого повідомили, що у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і запропонували пройти огляд. Оскільки у нього раніше був інцидент з поліцією, він злякався і не погодився їхати на такий огляд разом з поліцейськими. Медичний огляд у лікаря-нарколога пройшов самостійно о 01:55 годині 17.08.2024. 
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Вельможко О.О. вважав дії співробітників патрульної поліції незаконними, оскільки останні зайшли на територію подвір`я без законних на те підстав. Пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу поліцейські ОСОБА_1 не пропонували. Зазначив, що вина ОСОБА_1 належними доказами не доведена, у зв`язку з чим просив провадження у справі закрити.
Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи сторони захисту як такі, що суперечать матеріалам справи та спростовуються дослідженими доказами, вказаними вище. 
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
З метою перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції за клопотанням захисника допитано працівника поліції ОСОБА_2 , який входив до складу екіпажу патрульної поліції, та оформлював певні адміністративні матеріали – Акт огляду та направлення на огляд, та який з приводу обставин справи повідомив про таке.
Під час несення служби 16 серпня 2024 року при патрулюванні було помічено автомобіль, який рухався назустріч патрульному автомобілю. Почали його переслідувати, подавати звукові сигнали про вимогу зупинитися, однак водій, як було встановлено пізніше – ОСОБА_1 , не зупинявся, зупинив транспортний засіб лише біля свого домоволодіння. Коли вийшов з транспортного засобу, намагався піти до своєї прибудинкової території. Працівники поліції покликали ОСОБА_1 , перебуваючи поза межами його домоволодіння, та повідомили останньому про те, що на його автомобілі не горить лампочка освітлення державного номерного знака. Під час спілкування з водієм з зазначеного приводу, в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що водій зазначив про те, що він не рухався. Після цього працівники поліції зачитали йому його права, ОСОБА_1 попросив зайти додому, щоб попити. Коли він вийшов, почав казати, що він був вдома, нікуди не їхав. З ним в автомобілі перебувала дівчина, яка також була з ознаками алкогольного сп`яніння. Не пам`ятає, чи ставив підпис ОСОБА_1 під час оформлення адміністративного матеріалу. 
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля нього, не є слушними, оскільки суперечать наявним в матеріалах справи доказам, серед іншого і витребуваним судом апеляційної інстанції за клопотанням захисника відеозаписом, з якого убачається, що в темну пору доби назустріч патрульному автомобілю рухається транспортний засіб, на якому при наближені вмикається дальнє світло фар, після цього патрульний автомобіль розвертається та розпочинає переслідування вищевказаного транспортного засобу, подаючи відповідні сигнали, проте транспортний засіб продовжує рух та не зупиняється. Далі зафіксовано, що вказаний транспортний засіб, марка і номер якого співпадає з тим, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, зупиняється біля домоволодіння, до цього транспортного засобу підходять поліцейські, з транспортного засобу з боку місця водія вийшов саме ОСОБА_1 , якому поліцейські показали, що на автомобілі не горить лампочка освітлення державного номерного знака. 
Як зазначено свідком ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 почав заперечувати факт керування ним транспортним засобом вже після того, як опинився на території свого домоволодіння. 
В самому протоколі містяться власноручні пояснення ОСОБА_1 , згідно з якими його було зупинено патрулем поліції прямо у його дворі, у зв`язку з тим, що не горіло світло номерів. 
Отже, факт керування автомобілем не заперечувався і самим ОСОБА_1 при оформлені протоколу. Разом з цим, доводи ОСОБА_1 про те, що зупинка автомобіля відбулася прямо у його дворі, суперечать відеозапису. 
Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ-TF699Р», д.н. НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.
Крім того, як убачається з матеріалів справи, під час спілкування з ОСОБА_1 у працівників поліції виникла підозра, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, серед іншого - його поведінка явно не відповідала обстановці. Проте, на неодноразову пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 своєї згоди не надавав та почав конфліктувати з поліцейськими. 
При апеляційному розгляді відтворити відеозапис, долучений до протоколу, не виявилось за можливе через пошкодження технічного носія інформації, проте, суд апеляційної інстанції пересвідчився шляхом відтворення аудіо-відеозапису судового засідання в суді першої інстанції, що судом у присутності сторони захисту, у т.ч. ОСОБА_1 , досліджено вказаний відеозапис, згідно з яким добре чутно як працівники поліції неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній своєї згоди не надає та конфліктує з поліцейськими. 
Більш того, при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не заперечував як факту керування ним транспортним засобом, так і факт його зупинки працівниками поліції за те, що на автомобілі не горить світло. Також, ОСОБА_1 не заперечував того факту, що в нього працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, та що від огляду він відмовився. Свою відмову ОСОБА_1 пояснив тим, що в нього раніше був інцидент з поліцією та він злякався з поліцейськими їхати на огляд, в подальшому пройшов такий огляд самостійно. 
Таким чином, твердження апелянта про те, що він відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу, але погодився пройти огляд в медичному закладі, суперечать не тільки відомостям з протоколу та доданим до нього матеріалам, а й поясненням самого ОСОБА_1 при розгляді справи судом першої інстанції. 
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується серед іншого відомостями з протоколу, який ОСОБА_1 підписав під зауважень в цій частині, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події, який був досліджений судом першої інстанції, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи щодо незаконного проникнення працівників поліції на приватну територію його домоволодіння, об`єктивно нічим не підтверджуються, більш того, самі по собі не спростовують встановлених судом фактичних обставин справи та наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення. 
З досліджених судом матеріалів справи не убачається, що до ОСОБА_1 з боку працівників поліції було упереджене ставлення, також не убачається з цих матеріалів порушення процесуальних прав ОСОБА_1 . 
Те, що ОСОБА_1 після оформлення адміністративного матеріалу самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння та такого стану у нього не виявлено, згідно з висновком лікаря №7457 від 17 серпня 2024 року, не свідчить про відсутність в діях останнього складу інкримінованого йому правопорушення.
Так, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Викладених вимог щодо порядку проходження огляду ОСОБА_1 не дотримано, оскільки огляд проводився не у присутності поліцейського.
В свою чергу, згідно з положеннями вищевказаної статті, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Більш того, стосовно ОСОБА_1 складено протокол не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що, як зазначалось вище, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На викладене обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваній постанові. 
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів апелянтом у встановленому законом порядку не спростовано.
Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи.
Доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі з додатками, та в його чисельних зверненнях до суду, з наданням серед іншого своїх відеозаписів, де зафіксовані висловлювання ОСОБА_1 з приводу цієї справи та з інших питань, правильності висновків суду не спростовують. 
Також, не спростовують цих висновків і додані до апеляційної скарги копії пояснень, адресованих суду першої інстанції, від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про те, що останні нібито чули 17 серпня 2024 року приблизно о 24:10 (24:15, 24:20) год біля будинку квартального по вул.Гризодобувої, 1, погрози та образи з боку поліцейських на адресу господаря автомобілю. 
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП і наклав на ОСОБА_1 стягнення у межах, встановлених цим Кодексом. 
В свою чергу, відомості з медичних документів, що містяться в матеріалах справи, та в документах, надісланих на адресу апеляційного суду апелянтом, щодо стану здоров`я останнього, а також інші відомості про його особу, серед іншого і позитивні характеристики з місця проживання, не є підставою для пом`якшення накладеного стягнення, оскільки законом такого не передбачено. 
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 336/8408/24