ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2026 р. Справа №926/4517/25
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
головуючий суддя Желік М.Б. 
судді Орищин Г.В.
Галушко Н.А.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення сторін 

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремікс» б/н від 12.01.2026 (вх. №01-05/130/26 від 13.01.2026) 
на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.01.2026 (суддя Ярошенко В.П.) 
у справі № 926/4517/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремікс» (39701, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Піщане, вул. Польовий стан, 1, код ЄДРПОУ 30748505)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олбісагро» (60400, Чернівецька область, смт. Глибока, вул. Алекулова, 26, код ЄДРПОУ 36751031)
про стягнення заборгованості в розмірі 600834,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 06.01.2026 у справі №926/4517/25 позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "Кремікс" повернуто без розгляду. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кремікс» звернулося до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Чернівецької області від 06.01.2026 та направити матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, у разі призначення судового засідання - забезпечити участь представника в режимі відеоконференції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2026 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 календарних днів з моменту отримання ухвали.
Відповідач отримав ухвалу про відкриття апеляційного провадження 04.02.2026, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак, протягом встановленого судом строку (до 16.02.2026) правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, взявши до уваги принцип розумності строку розгляду справи судом, закріплений у п.10 ч.3 ст.2 ГПК України, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, з огляду на таке:

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог, заперечень відповідача та рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кремікс» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олбісагро» про стягнення заборгованості в розмірі 600834,78 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений договір поставки № 57 від 28.02.2024, на виконання якого позивач здійснив поставку товару (підтверджується видатковими накладними), однак відповідач не виконав своїх зобов`язань в частині своєчасної оплати за поставлений товар.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 02.01.2026 позовну заяву ТзОВ «Кремікс» залишено без руху та встановлено позивачу 10 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.
Зокрема, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху встановлено, що в позовній заяві відсутній детальний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, оскільки, представник позивача зазначив тільки посилання на те, що рух товару та платежів за договором відображений в товарно-супровідних документах доданих до позовної заяви, а також в довідці від 22.12.2025, відтак така аргументація є недостатньою для мотивації позовних вимог та викладу всіх обставин справи.
Крім того, всупереч п.6 ч.3 ст. 162 ГПК України відсутнє зазначення відомостей щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору. 
Таким чином, суд установив, що позовну заяву подано без додержання вимог пункту 5 та пункту 6 частини третьої статті 162 ГПК України.
05.01.2026 позивач подав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій навів пояснення про те, що вимога процесуального закону щодо викладення в позові обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги (підстав позову), виконана позивачем в повному обсязі, окрім того, законом не встановлено обов`язкового досудового прядку врегулювання спору, який виник щодо виконання договору постави між юридичними особами приватного права.

Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржену ухвалу, дійшов висновку, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, з огляду на таке:
- позивач у позовній заяві зазначає про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості, однак не виклав обставин виникнення у відповідача перед ним такої заборгованості, не зазначив на яку загальну суму був поставлений товар, не зазначив про наявність (відсутність) факту часткової оплати відповідачем за поставлений товар, не зазначив періоду виникнення спірної суми боргу;
- від дотримання позивачем вимог п.5 ч.3 ст.162 ГПК України при складанні і поданні позову напряму залежить правильність з`ясування судом та іншими учасниками справи викладених у позові обставин та якими саме доказами позивач ці обставини підтверджує;
- згідно з п.6 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, проте позивач не зазначив відомостей щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Узагальнені доводи апелянта (позивача)

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржувану ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, на підтвердження чого апелянт покликається на такі доводи:
- суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху в якості недоліку зазначив відсутність детального викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, разом з цим не визначив способів усунення недоліків, конкретизувавши їх лише в ухвалі про повернення позовної заяви (а саме вказавши, що не викладено обставин виникнення у відповідача перед ним такої заборгованості, не зазначено на яку загальну суму був поставлений товар, не зазначено про наявність (відсутність) факту часткової оплати відповідачем за поставлений товар, не зазначено періоду виникнення спірної суми боргу);
- суд допустив як надмірний формалізм при вирішенні питання про відкриття провадження у справі шляхом застосування в процесуальному документі не чітких, розпливчастих формулювань, зі змісту яких неможливо визначити суть встановленого судом порушення, яке слід виправити, так і неправильне застосування норм процесуального права;
- п.5 ч.3 ст. 162 ГПК зобов`язує позивача зазначити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; ця норма регламентує визначення в позовній заяві підстав позову, тобто, юридичних фактів, які тягнуть за собою певні правові наслідки;
- предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку (такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14.01.2025 у справі №916/5763/23, від 23.04.2024 у справі №910/12744/22, від 26.11.2024 у справі № 910/15342/23);
- в позовній заяві чітко зазначено, що спірні правовідносини виникли з виконання сторонами договору поставки № 57 від 28.02.2023 в редакції додаткової угоди від 30.12.2024, якою строк дії договору був продовжений до 31.12.2025, надалі, при розрахунку ціни позову було зазначено сім епізодів поставок; щодо кожного з епізодів чітко вказано дату поставки товару, реквізити документу, який підтверджує факт поставки, ціну товару, строк, в який відповідний товар мав бути оплачений та дату, коли була здійснена та в якій сумі відповідна поставка;
- у відповідності до цих юридичних фактів по кожному епізоду був проведений відповідний розрахунок нарахування пені, процентів, інфляційних збитків з наведенням відповідних формул, за якими проводились такі розрахунки; - для зручності вся ця інформація додатково була зведена позивачем в таблицю та оформлена у вигляді довідки від 22.12.2025 з посиланням в тексті позовної заяви на цей документ;
- згідно з видатковою накладною № 49 від 08.01.2025 відповідачу був поставлений товару на суму 307442 гривень; за умовами договору товар мав був оплачений до 28.01.2025, фактично товар був оплачений 25.02.2025;
- в позовній заяві були чітко, повно та недзвозначно вказані підстави позову у формі юридичних фактів, які дозволяють суду визначити обставини справи, які підлягають встановленню та коло доказів, якими такі обставини мають бути підтверджені;
- вимога зазначити саме «детальний» виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не ґрунтується на вимогах процесуального закону, оскільки закон не містить терміну «детальний»;
- по кожній з поставок в позові зазначено повну інформацію, а саме про дату поставки, про дату оплати цієї поставки та суму відповідної оплати, в тому числі часткову, зазначено та підраховано кількість днів прострочення кожного з платежів тощо;
- суд не вказав, яким законом встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору, який виник з виконання договору поставки між двома суб`єктами приватного права.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті четвертої Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 ГПК України).
Відповідно до ч.1 ст.171 ГПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, ТзОВ «Кремікс» звернулось з позовом до ТзОВ «Олбісагро» про стягнення заборгованості в розмірі 600834,78 грн.
Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначено у статті 162 ГПК України.
Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Суд першої інстанції, оцінивши подану позовну заяву на предмет додержання вимог ст.162 ГПК України, встановив ряд недоліків та постановив ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.
Відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
У зв`язку з тим, що за висновком місцевого господарського суду, позивач не усунув недоліки позовної заяви, а саме не дотримався вимог п.5 та п.6 ч.3 ст.162 ГПК України, суд постановив оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.
Водночас, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Підставу позову становлять фактична й правова підстава (пункт 9.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2024 у справі № 990/29/24).
Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.
Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (пункт 6.55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19).
Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.
Водночас, позивач, реалізуючи право на звернення до суду, на власний розсуд наводить виклад фактичних обставин, які на його суб`єктивний погляд, підтверджують необхідність захисту його порушених прав чи майнових інтересів.
Як встановлено зі змісту позовної заяви, спірні правовідносини виникли з договору поставки №57 від 28 лютого 2023 року, в редакції додаткової угоди від 30 грудня 2024 року, якою строк дії договору був продовжений до 31 грудня 2025 року.
На обґрунтування розрахунку ціни позову у позовній заяві зазначено сім епізодів поставок. Щодо кожного з епізодів вказано дату поставки товару, реквізити документу, який підтверджує факт поставки, ціну товару, строк, в який відповідний товар мав бути оплачений та дату, коли була здійснена відповідна поставка та в якій сумі.
Також наведено розрахунок нарахування пені, процентів, інфляційних збитків з наведенням відповідних формул, за якими проводились такі розрахунки.
Позовна заява містить посилання на докази, що підтверджують вказані обставини, зокрема, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні та платіжні інструкції.
Таким чином, позовна заява ТзОВ «Кремікс» містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову, а отже, позивач дотримався вимог п.5 ч.3 ст.162 ГПК України щодо змісту позовної заяви.
Відповідно до п.6 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Однак, у цьому випадку законодавством не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання спору, відтак позивач не мав обов`язку зазначати відомості про вжиття таких заходів.
Враховуючи наведене, у цьому випадку не було підстав для повернення позовної заяви з підстав не усунення недоліків заяви у зв`язку відсутністю детального викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та не зазначенням відомостей щодо заходів досудового врегулювання спору.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (п.6 ч.1 ст.275 ГПК України).
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п.4 ч.1 ст.280 ГПК України).
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТзОВ «Кремікс» підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Чернівецької області від 06.01.2026 у справі №926/4517/25 - скасуванню з направленням справи до місцевого господарського суду на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 86, 269, 270, 275, 280, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ТзОВ «Кремікс» від 12.01.2026 (вх. №01-05/130/26 від 13.01.2026) – задоволити.
2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.01.2026 у справі №926/4517/25 скасувати та направити справу до Господарського суду Чернівецької області на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її підписання.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Желік М.Б. 

суддя Галушко Н.А.

суддя  Орищин Г.В.