Справа №: 302/247/26 3/302/100/26 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2026 	селище Міжгір`я	

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Повідайчик О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 
за частиною 1 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), 

В С Т А Н О В И В:
14 лютого 2026 року близько 19:00 год. прикордонним нарядом «Контрольний пост» в межах контрольованого прикордонного району на ок.н.п. Міжгір`я (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області) на напрямку 207 прикордонного знаку було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 204-1 КУпАП. 
ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився повторно, про дату час та місце засідання повідомлявся шляхом спрямування SMS повідомлення на номер мобільного телефону, зазначений ним у заяві, якою він повідомлений про розгляд справи в Міжгірському районному суді Закарпатської області. 
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерело права. У рішенні «Пономарьов проти України» ЄСПЛ висловив правову позицію згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суддя вважав за можливе розглядати справу за відсутності притягуваного з огляду на його повторну неявку при інформованості про судовий розгляд та відсутність даних щодо поважності причин неявки в судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.
Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в статті 251 КУпАП.
Суд, відповідно до положень статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.
Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).
Відповідно до статті 9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно з положеннями статті 12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами у їх взаємозв`язку, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 14.02.2026 серії ЗхРУ № 339925;
- рапортом інспектора прикордонної служби 3 категорії – кулеметник 1 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) НОМЕР_3 прикордонного загону молодший сержант ОСОБА_2 ,
- довідкою про результати затримання 1-го громадян на напрямку 207п/зн впс " ІНФОРМАЦІЯ_2 »,
згідно яких, 14 лютого 2026 року близько 19.00 год., в межах контрольованого прикордонного району на ок.н.п. Міжгір`я (територія Міжгірської селищної громади Хустський район, Закарпатська область) було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України, поза пунктом пропуску через державний кордон.
Суддя доходить висновку, що описані вище докази є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, відомостей про обставини, які б могли свідчити про порушення при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено. При цьому суддя бере до уваги, що ОСОБА_1 не подав будь-яких показань, пояснень, заперечень чи доказів, які б давали підстави щонайменше для виникнення сумнівів у факті події правопорушення та його вині в учиненні такого. Відтак наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог статей 9 та 12 Закону України «Про державний кордон України» та його вину у вчиненні, передбаченого частиною 1 статті 204- 1 КУпАП адміністративного правопорушення.
За вчинення правопорушення за частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачене адміністративне стягнення у виді накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.
 
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.
 
Враховуючи обставини справи, особу притягуваного, з метою виховання особи, а також запобігання вчинення нових порушень, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статтею 204-1 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню в межах санкції вказаної статті у виді штрафу.
 
З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» – 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.
 
Керуючись частиною 1 статті 204-1, статтею 283, пунктом 1 частини 1 статті 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті204-1 КУпАП та на нього накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Банківські реквізити для сплати штрафу: отримувач – ГУК у Закарпатській області/Міжгірська ТГ/21081100, Код ЄДРПОУ – 37975895, Рахунок – UA208999980313020106000007423, Банк отримувач – Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету – 21081100.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, – не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. (отримувач - ГУК у м.Києві / м.Київ/ 22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок - UA908999980313111256000026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106).
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.
Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя	О. І. Повідайчик