ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 квітня 2026 року м. Житомир справа № 240/2194/26
категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, 
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.22 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку до 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 09.07.2024 до 26.07.2024 року, з 31.07.2024 до 14.08.2024 року, та за час перебування у відпустках для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 29.08.2024 до 29.09.2024 року, з 30.09.2024 до 30.10.2024 року;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.22 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку до 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 09.07.2024 і до 26.07.2024 року, з 31.07.2024 і до 14.08.2024 року, та за час перебування у відпустках для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 29.08.2024 до 29.09.2024 року, з 30.09.2024 до 30.10.2024 року.
В обгрунтування своїх вимог зазначає, що під час проходження військової служби, перебуваючи в зоні бойових дій, ним було отримано бойове травмування. У зв`язку з цим перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустках. Однак, відповідачем не нараховано та не виплачено у належному розмірі додаткову грошову винагороду за ці періоди. Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач у відзиві на позов просить у його задоволенні відмовити, вказує про виплату у повному обсязі грошового забезпечення.
Позивач у відповіді на відзив вказує на безпідставність заперечень військової частини і наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_1 з 25.07.2023 по 31.12.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а з 01.01.2025 по 20.03.2025 – у військовій частині НОМЕР_1 .
07.05.2024 в районі н.п. Оріхово – Василівка Донецької області під час мінометного обстрілу солдат ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби, внаслідок бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, отримав бойове травмування (складний закритий перелом кісток лівого передпліччя), що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 19.12.2024 № 4268. Бойове травмування не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самокаліцтва; військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту; неправомірних дій не допускав, всі вимоги безпеки були виконаними. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 26.05.2024 №182.
У зв`язку з отриманим пораненням, що підтверджується також копією форми 100 від 07.05.2024, позивач був оглянутий лікарем в медроті та направлений до ПХГ Слов`янськ. Звідти був переправлений до в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , де перебував у хірургічному відділенні з 07.05.2024 по 10.05.2024, що підтверджується копією виписного епікризу № 1617/і/п.
Позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 09.07.2024 до 26.07.2024 року, з 31.07.2024 до 14.08.2024 року, а також у відпустках для лікування з 29.08.2024 до 29.09.2024 року, з 30.09.2024 до 30.10.2024 року, у зв`язку з отриманим пораненням.
На свої звернення до відповідача про отримання додаткового грошового забезпечення у розмірі 100 тис позивач отримав довідки, з яких вбачається нарахування виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 за лікування по пораненню за травень – 80 645, 16 грн, за липень – 87 096, 77 грн, за серпень – 100 000 грн, за вересень - 10 000 грн, також зазначено виплату за грудень 2024 року у сумі 261 286, 13 грн.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з п.1 ст.9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2-4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168.
Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Абзацом 3 п. 1-2 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Так, відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Відповідно до пункту 12 Розділу XXXIV Порядку №260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
Аналізуючи обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
При цьому, постановою №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Також, суд зауважує, що постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості періодів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.
Отже спірним питання в межах розгляду даної справи є наявні у позивача права на нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні з 09.07.2024 до 26.07.2024 року, з 31.07.2024 до 14.08.2024 року, та за час перебування у відпустках для лікування з 29.08.2024 до 29.09.2024 року, з 30.09.2024 до 30.10.2024 року, у зв`язку з отриманим пораненням.
Як вже зазначалося судом, 07.05.2024 в районі н.п. Оріхово – Василівка Донецької області під час мінометного обстрілу солдат ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби, внаслідок бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, отримав бойове травмування (складний закритий перелом кісток лівого передпліччя), що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 19.12.2024 № 4268. Бойове травмування не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самокаліцтва; військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту; неправомірних дій не допускав, всі вимоги безпеки були виконаними. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 26.05.2024 №182.
У зв`язку з отриманим пораненням, що підтверджується також копією форми 100 від 07.05.2024, позивач був оглянутий лікарем в медроті та направлений до ПХГ Слов`янськ. Звідти був переправлений до в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , де перебував у хірургічному відділенні з 07.05.2024 по 10.05.2024, що підтверджується копією виписного епікризу № 1617/і/п.
10.05.2024 позивачу було проведено медичний огляд військово – лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 та відповідною довідкою ВЛК № 6718/1 від 10.05.2024 встановлено потребу у відпустці для лікування після травми на 30 (тридцять) календарних днів. Згідно з Наказом Міністерства оборони здоров`я від 04.07.2007 р. № 370, травма кваліфікується як тяжка.
07.06.2024 ОСОБА_1 було проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_4 та відповідною довідкою ВЛК № 3985 від 07.06.2024 повторно встановлено потребу відпустки для лікування після травми на 30(тридцять) календарних днів. Травма кваліфікується як тяжка.
У подальшому позивач з 09.07.2024 по 26.07.2024 перебував на стаціонарному лікування в КНП «Любарська лікарня» Реабілітаційне відділення, що підтверджується копією виписки – епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 3119 від 26.07.2024. Встановлений діагноз: Слабоконсолідуючі переломи 3 лівої променевої кістки та 3 лівої ліктьової кістки лівого передпліччя з нейродистрофічним та больовим синдромом. Змішана контрактура лівого променево – запястного суглобу.
Далі з 31.07.2024 по 14.08.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний медичний центр реабілітації» Житомирської обласної ради. Встановлений діагноз: Слабоконсолідований перелом променевої та лівої ліктьової кістки. Змішана контрактура лівого променево – запястного суглобу. Стійкий больовий синдром з вираженим порушенням функції і лівої руки. Це підтверджується копією виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 2795 від 14.08.2024.
29.08.2024 ОСОБА_1 проведено медичний огляд військово – лікарською комісією КНП «Обласна клінічна лікарня ім. Гербачевського» Житомирської обласної ради та довідкою ВЛК № 1288 від 29.08.2024 встановлено потребу відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 (тридцять) календарних днів. Травма згідно наказу Міністерства оборони здоров`я від 04.07.2007 р. № 370 відноситься до тяжких. 
30.09.2024 позивачу знову було проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_4 та відповідною довідкою ВЛК № 6194 від 30.09.2024 повторно встановлено потребу відпустки для лікування після травми на 30 (тридцять) календарних днів. Стан після операції (23.08.2024) резекції незрощеного перелому (07.05.2024).
Вищевикладене, на переконання суду свідчить, що у розумінні п.1 Постанови №168 позивач вважається особою, яка у зв`язку з поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 09.07.2024 до 26.07.2024 року, з 31.07.2024 до 14.08.2024 року, та у відпустках для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого з 29.08.2024 до 29.09.2024 року, з 30.09.2024 до 30.10.2024 року, а відтак має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн в розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні та відпустки після поранення.
Таким чином, бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і невиплати позивачу у повному обсязі з 09.07.2024 до 26.07.2024 року, з 31.07.2024 до 14.08.2024 року, з 29.08.2024 до 29.09.2024 року, з 30.09.2024 до 30.10.2024 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є протиправною.
За таких обставин, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці після поранення, а саме за період з 09.07.2024 до 26.07.2024 року, з 31.07.2024 до 14.08.2024 року, з 29.08.2024 до 29.09.2024 року, з 30.09.2024 до 30.10.2024 з врахуванням виплачених сум.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України, підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 у повному обсязі додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період лікування та відпустки після поранення за період з 09.07.2024 до 26.07.2024 року, з 31.07.2024 до 14.08.2024 року, з 29.08.2024 до 29.09.2024 року, з 30.09.2024 до 30.10.2024.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці після поранення, а саме за період з 09.07.2024 до 26.07.2024 року, з 31.07.2024 до 14.08.2024 року, з 29.08.2024 до 29.09.2024 року, з 30.09.2024 до 30.10.2024 з урахуванням виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

07.04.26