02.04.2026 
Справа № 489/455/26
Провадження №2/489/1069/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 м. Миколаїв
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа – Київський обласний державний нотаріальних архів, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
встановив.
Позивач, через свою представницю – адвокатку Павленко Н.М., звернувся до суду з позовом, яким просив: визнати виконавчий напис № 5373, вчинений 24.05.2020 приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 19471,43 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн. Мотивуючи вимоги тим, що у 2025 на телефон позивача почали надходити повідомлення від ТОВ «Вердикт Капітал» про наявність у позивача боргу перед ними. З реєстру виконавчих проваджень позивачу стало відомо про наявність виконавчого провадження з примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 19471,43 грн.. Підставою відкриття провадження зазначено спірний виконавчий напис нотаріуса Грицюк О.В.. Позивач з відповідачем не укладав жодних кредитних договорів та не отримував кредитних коштів. Свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_2 анульовано на підставі наказу Міністерства юстиції України від 01.11.2021 у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальної дії, які встановленні рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам. Зазначене вже свідчить про недобросовісність дій як відповідача так і приватного нотаріуса Грисбк О.В. Відповідачем не було надіслано на адресу позивача вимогу про погашення простроченої заборгованості із зазначенням суми погашення простроченої заборгованості із зазначенням суми погашення та з повідомленням про позасудовий спосіб її стягнення. Такими діями відповідач позбавив позивача добровільно виконати вимогу, яку б він міг отримати або оскаржити суму заборгованості у судовому порядку. Спірний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог, встановлених законодавством та порушує законні права та інтереси позивача, сума заборгованості за кредитним договором не є безспірною. 
Від представниці відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про начвність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 
Ухвалою суду від 22.01.2026, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Відповідно до виконавчого напису від 24.05.2021, зареєстрованого в реєстрі за №53730, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. запропонувала стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 615519176НРLS від 16.08.2017, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Альфа=Банк», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами 21-12/20 від 21.12.2020 є на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у розмірі 19471,43 грн. 
На підставі вказаного виконавчого напису постановою приватного нотаріуса виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. відкрито виконавче провадження № 65905497.
Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 26.09.2022 за вих.. № 88087/ПІ-О-2649/37.5, згідно з інформацією, наданою Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 30, ст.. 30-1 Закону України «Про нотаріат», наказом міжрегіонального управління від 02.11.2021 № 1633/6, нотаріальна діяльність нотаріуса ОСОБА_2 припинена з 02.11.2021. 
Згідно з Актом приймання – передавання документів до державного нотаріального архіву приватного нотаріуса Грисюк О.В. за 2018-2021 передано на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву. 
Норми права та мотиви їх застосування. 
Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Відповідно до п.3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.
Як вбачається з наданої суду позивачем копії оскаржуваного виконавчого напису, при його вчиненні нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (далі - Постанова).
Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яку в свою чергу Київським апеляційним адміністративним судом постановою від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною, зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів.
Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу.
Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 24.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017.
Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватися до кредитного договору, по заборгованості за яким вчинено виконавчий напис.
За вказаного, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 24.05.2021 застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі.
Відтак зазначене свідчить про недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи викладене, відповідачем не доведено, що він подав нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За відсутності засвідченої виписки з рахунка боржника сума нарахованої заборгованості нічим не підтверджується. За відсутності належного повідомлення боржника про розмір заборгованості, не підтверджується її безспірність.
У зв`язку з неподанням учасником справи без повідомлення причин доказів, витребуваних судом (копій матеріалів нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису), суд відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України визнає обставину, на яку посилається позивач, а саме вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису за відсутності належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З огляду на викладене та враховуючи, що кредитна заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, виконавчий напис був вчинений на договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1331 грн. 20 коп. судового збору за подання позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
вирішив:
позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа – Київський обласний державний нотаріальних архів, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню – задовольнити. 
Визнати виконавчий напис, вчинений 24 травня 2021, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за №53730, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 615519176НРLS від 16.08.2017 у розмірі 19471,43 грн., таким, що не підлягає виконанню. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп..
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ЄДРПОУ 36799749, юридична адреса: м. Київ, вул.. Кудрявський узвіз, 5Б.
Третя особа: 
Київський обласний державний нотаріальний архів, юридична адреса: Київська обл., м. Ірпінь, вул.. Северинівська, 34.
приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Баришніков Артем Дмитрович, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Садова, 1, оф. 307.
Повний текст судового рішення складено «02» квітня 2026. 

Суддя Н.О. Рум`янцева