ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6228/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національного університету оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 р. (суддя Мінаєва К.В) в адміністративній справі №280/6228/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати їй грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 р. за період з 01 лютого 2023 р. по 19 травня 2025 р., із урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй грошове забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу, щомісячних додаткових видів грошового грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт починаючи з 01 лютого 2023 р. по 19 травня 2025 р. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. № 44, із урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати відповідача здійснити виплату їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати складових грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) та премії, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України «Про Державний бюджет 
України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт.
В обгрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 у період з 25 червня 2019 р. по 16 червня 2025 р. проходила службу у Національному університеті оборони України, який протиправно в період з 01 лютого 2023 р. по 19 травня 2025 р. нараховував та виплачував їй грошове забезпечення, із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня 2023 р. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Судом:
- визнано протиправними дії Національного університету оборони України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 за період з 01 лютого 2023 р. по 19 травня 2023 р. грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення) із урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- зобов`язано Національний університет оборони України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01 лютого 2023 р. по 19 травня 2023 р. грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення) із урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Національний університет оборони України із посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано про правомірний обрахунок грошового забезпечення позивачки із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2028 р. в розмірі 1762,00 грн. 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивачки до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 у період з 25 червня 2019 р. по 16 червня 2025 р. проходила службу на посаді начальника відділу обліку та звітності – заступника начальника фінансово-економічного управління Національного університету оборони України.
Не погоджуючись із нездійсненням розрахунку розміру грошового забезпечення за період з 01 лютого 2023 р. по 19 травня 2023 р. із розміру посадового окладу та окладу за військове званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 р., ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом. 
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності обов`язку у відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення позивачки за період з 01 лютого 2023 р. по 19 травня 2023 р., виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2023 р. шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 Постанови КМУ№704.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо доводів апеляційної скарги про правомірний обрахунок грошового забезпечення позивачки, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2028р. в розмірі 1762,00 грн., слід зазначити наступне.
01 березня 2018 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 4 якої в редакції, чинній на момент прийняття (30 серпня 2017 р.) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
24 лютого 2018 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким вносились зміни до пункту 4 Постанови №704.
За правовим висновком Верховного Суду, викладеного в постанові від 17 лютого 2026р. у справі №520/5814/24, починаючи з 29 січня 2020 р. чинна редакція пункту 4 Постанови № 704, в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням, застосовується розрахункова величина "прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року", а не "прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року".
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку здійснити перерахунок грошового забезпечення позивачки за період з 01 лютого 2023 р. по 19 травня 2023 р., виходячи із розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України" станом на 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування ухваленого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного університету оборони України - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 р. в адміністративній справі №280/6228/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 квітня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш