Справа № 147/854/25 
Провадження № 3/147/19/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 лютого 2026 року с-ще Тростянець 

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. ,  розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, що надійшли з відділення поліції №2 (с-ще Тростянець) Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, 
за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
25 грудня 2025 року до Тростянецького районного суду Вінницької області, після доопрацювання, надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №333727 від 17.05.2025 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №333727 від 17.05.2025 вбачається, що 17.05.2025 00:00:00 в с. Четвертинівка на вул. Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, результат тесту на приладі Драгер позитивний 1,19 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до рапорта інспектора СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції Антоніни Філонової адресованого начальнику ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області підполковнику поліції Андрію Цехмійструку, без дати та без резолюцій, під час складання нею адміністративного протоколук за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР 1 №333727 було допущено механічну помилку, а саме написане прізвище правопорушника замість ОСОБА_2 , також у фабулі протоколу пропущено, що дата та час правопорушення 17.05.2025 о 22:44 год.
01.01.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Ларченко І. М. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження. Клопотання мотивоване тим, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №333727 від 17.05.2025 вбачається, що 17.05.2025 00:00:00 в с. Четвертинівка на вул. Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, результат тесту на приладі Драгер позитивний 1,19 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з чим інспектором ВП №2 (с-ще Тростянець) Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області Філоновою А. О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №333727 від 17.05.2025. Свідки чи потерпілі – не залучалися. До протоколу додаються – дана графа не містить жодних доказів. Суперечності у написанні прізвища, на думку захисника позбавляють суд можливості встановити, яка особа керувала транспортним засобом ОСОБА_1 чи ОСОБА_1 . Крім того, у протоколі не вказано час вчинення правопорушення. До матеріалів справи після доопрацювання матеріалів справи додано рапорт підписаний ОСОБА_3 . Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції регламентований відповідною Інструкцією, яка затверджена Наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, і яка є обов`язкова для виконання усіма співробітниками поліції. Натомість, рапорт працівника правоохоронних органів офіційне письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і проханням у зв`язку з цим, та відповідно до п. 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС від 23.08.2012 №747 належить до внутрішніх документів. Таким чином законом передбачено викладення суті обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення виключно у протоколі про адміністративне правопорушення. Вимоги чинного законодавства, ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області не дотримані. Окрім того, звертає увагу, що основним документом, на підставі якого проводиться розгляд справи, є протокол про адміністративне правопорушення, і уточнення даних, які в ньому зазначені, не можуть вноситися іншими документами, в тому числі рапортами, також його зміст не може змінювати (підміняити) зміст протоколу про адміністративне правопорушення. В даному випадку працівники поліції повинні були скласти новий протокол про адміністративне правопорушення відносно особи, яка притягається за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП та за порушення п. 2.9а ПДР, з безумовним виконанням вимог ст. 256 КУпАП в частині ознайомлення особи, що вчинила правопорушення зі змістом протоколу. Оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №333727 від 17.05.2025 поліцейським зазначені неправильні відомості щодо особи правопорушника та час скоєння правопорушення, у належний спосіб недоліки протоколу не були усунуті, тому вважають, що вказаний протокол є неналежним доказом у справі. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №333727 зазначено, що водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, такі дії працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п. 2.9 а ПДР, водночас не зазначено про керування водієм саме у стані алкогольного сп`яніння, як це передбачено диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки згідно з фабулою обвинувачення за протоколом не зазначено про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, в той час, як керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння не утворює порушення вимог п. 2.9 а ПДР України та не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас у клопотання зазначено, що ОСОБА_1 працює водієм відомчої пожежної охорони, окрім того є багатодітним батьком на утриманні якого перебуває троє неповнолітніх дітей. З огляду на викладене просить справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча повідомлений належним чином.
Враховуючи те, що положеннями ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи під час розгляду справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 за наявними в справі матеріалами.
Захисник ОСОБА_1 – Ларченко І. М. подала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності ОСОБА_1 .
Оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов таких висновків.
Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Приписами ст. 245 КУпАП унормовано, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Згідно із п.1.10 Правил дорожньогоруху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Відповідно до п.2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до положень ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства, п. 161, заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.
Сам протокол про адміністративне правопорушення ЕПР 1 №333727 від 17.05.2025 не може бути визнаний належними доказами у цій справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а такожст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантіїст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно з яким кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.»
Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.
Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є зафіксована у встановлений законом спосіб відмова водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та відмова водія від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я або керування транспортним засобом в стані сп`янінн,я що і є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності.
Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.
Вивчивши протокол та додані до нього матеріали, суд своєю постановою від 03.06.2025 у справі №147/854/25 повернув матеріали до ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області, для належного оформлення з таких підстав, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №333727 від 17.05.2025, наявні суперечності у написанні прізвища правопорушника, що позбавляють суд можливості встановити, яка особа керувала транспортним засобом ОСОБА_4 чи ОСОБА_5 , а також у протоколі не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.
Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
За положеннями КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення КУпАП, які передбачають відповідальність за дане правопорушення.
Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №333727 складений інспектором ВП №2 (смт Тростячнець) Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області лейтенантом поліції Філоновою А. О. 17.05.2025 щодо ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тоді як у описовій частині протоколу вказано: 17.05.2025 00:00:00 в с. Четвертинівка на вул. Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, результат тесту на приладі Драгер позитивний 1,19 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На виконання постанови суду від 03.06.2025 до суду після дооформлення надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 , в якому міститься рапорт інспектора СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції Антоніни Філонової адресованого начальнику ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області підполковнику поліції Андрію Цехмійструку, без дати та без резолюцій, під час складання нею адміністративного протоколук за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР 1 №333727 було допущено механічну помилку, а саме написане прізвище правопорушника замість ОСОБА_2 , також у фабулі протоколу пропущено, що тата та час правопорушення 17.05.2025 о 22:44 год.
З наведеного вище вбачається, що недоліки суду зазначені у постанові суду від 03.06.2025 у справі №147/854/25 не усунуті у тому числі і шляхом рапорту поліцейського.
Як вбачається із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним начальником СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області В. В. Доля, результат огляду на стан сп`яніння: позитивно 1,19 %о проміле, у графі з результатом згоден ОСОБА_1 , підпис відсутній. Жодних приміток щодо відмови від підпису, акт не містить.
Зі змісту направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.05.2025 о 22 год. 40 хв., громадянин ОСОБА_1 , на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Тростянецька лікарня» - відмовився.
Відповідно до роздруківки з тесту Драгер 6810 №4653 від 17.05.2025 вбачається, що огляд проводився 17.05.2025 о 22 год. 44 хв. тобто направлення на огляд водія в заклад охорони здоров`я – КНП «Тростянецька лікарня» (22:40 година) складене раніше фактичного освідування на місці зупинки транспортного засобу (22:44 година).
Більше того з відео події випливає, що після зупинки транспортного засобу у працівників поліції лише о 22:42 годині виникли підозри про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.
В наданих до суду адміністративних матеріалах вбачаються невідповідність в написанні прізвища водія та в часі вчинення водієм адміністративного правопорушення.
Згідно з законодавством, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити детальну інформацію про обставини справи, включаючи, також опис процедури медичного огляду на стан сп`яніння.
У протоколі про адміністративни правопорушення серії ЕПР 1 №333727 від 17.05.2025 у графі «до протоколу додаються» взагалі нічого не зазначено.
Також, як ґрунтовно зазначено захисником у протоколі вказано про те, що водій керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак дії водія кваліфіковано за п. 2.9 а ПДР України.
Зазначені недоліки перешкоджають суду всебічно розглянути справу і встановити в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, відповідно до складеного протоколу.
Згідно Рекомендації №К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.
Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.
Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення під чпс розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Усунути недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, суд позбавлений можливості, оскільки складення протоколу про адміністративне правопорушення є компетенцією чітко визначеного органу.
У ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.
У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії»(заява №926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Як зазначалося вище, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Таким чином, з огляду на те, що працівниками поліції у встановлений законом спосіб не усунути недоліки зазначені у постанові суду та вичерпана можливість їх усунути, суд позбавлений можливості збирати докази, наведені обставини унеможливлювали об`єктивний розгляд справи по суті, оскільки неправильне, неповне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом здобутих по справі доказів належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.
Згідно зі КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За встановлених обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 130, 247, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. Г. Борейко