ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/370/25  Номер провадження 22-ц/814/1928/26	Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача  Дряниці Ю.В.,
суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,
секретаря  Чемерис А.К., 
за участі   адвоката Кумечко М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кумечко Марини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1   на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2025 року 
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про поділ земельної ділянки та виділ в натурі частки із земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності,-

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому що на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 06.12.2024 вона є власницею частки у праві власності на земельну ділянку площею 1,71 га, кадастровий номер 5325480400:00:001:0302, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Войнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 
Інша частка у праві власності на вказану земельну ділянку належить відповідачці.
Маючи намір самостійно повноцінно розпоряджатися власною земельною ділянкою, позивачка вирішила здійснити поділ земельної ділянки та виділити свою частку в натурі.
На замовлення позивачки було виготовлено схему розподілу спірної земельної ділянки.
08.01.2025 позивачка направила на адресу відповідачки лист із пропозицією щодо поділу спірної земельної ділянки, додавши до нього схему розподілу земельної ділянки, та у відповідь отримала письмову відмову останньої, датовану 30.01.2025 за № 2.
У зв`язку з наведеним просить суд здійснити поділ спірної земельної ділянки, виділивши в натурі частки позивачки та відповідачки відповідно до наданої позивачкою схеми розподілу земельної ділянки, та припинити право спільної часткової власності на спірну земельну ділянку, а також стягнути з відповідачки судові витрати.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 

Рішення оскаржується в апеляційному порядку позивачкою через свого представника, яка посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає, що між відсутність узгодженості між сторонами порядку виділу часток земельної ділянки є підставою для вирішення вказаного питання у судовому порядку.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  є співвласницями земельної ділянки площею 1,71 га, кадастровий номер 5325480400:00:001:0302, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Войнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, набутої у порядку спадкування після смерті їх матері ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 1228 від 06.12.2024 (т. 1 а.с. 17), витягом з Державного реєстру речових прав № 407011572 від 06.12.2024 (т. 1 а.с. 18) та інформаційною довідкою з Державного земельного кадастру (т. 1 а.с. 19).
За свого життя мати позивачки і відповідачки ОСОБА_4 уклала договір оренди земельної ділянки із ОСОБА_3 від 01.02.2018. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строк оренди становить 10 років та закінчується відповідно 01.02.2028 (т. 2 а.с. 116-119).
Позивачка, маючи земельну ділянку у спільній частковій власності, позбавлена можливості самостійно, на власний розсуд користуватися та розпоряджатися належною їй часткою земельної ділянки, незалежно від волі іншої співвласниці - відповідачки.
З метою поділу земельної ділянки в натурі, позивачка звернулася до приватного підприємства «Форас ленд», яке за її замовленням виготовило схему поділу спірної земельної ділянки в натурі (т. 1 а.с. 21).
08.01.2025 позивачка через свого представника звернулася з листом до відповідачки з пропозицією щодо поділу спірної земельної ділянки, додавши до нього схему розподілу земельної ділянки (т. 1 а.с. 20-24).
У відповідь отримала лист представника відповідачки від 30.01.2025 за № 2, в якому зазначено, що пропозиція позивачки про поділ земельної ділянки буде розглянута після надання останньою відповідних документів щодо підтвердження прав позивачки на частки у праві власності на спірну земельну ділянку, щодо підтвердження повноважень ПП «Форас ленд» на виконання землевпорядних робіт (т. 1 а.с.25-27).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено обставин, які б свідчили про порушення її матеріального права відповідачкою у справі, виходячи з обставин того, що сторони є співвласниками земельної ділянки, у зв`язку із чим право вимоги про поділ земельної ділянки шляхом виділу в натурі часток сторін із майна, що є у спільній частковій власності, заявлено передчасно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду .
Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність є спільною власністю без визначення часток кожного із співвласників.
Разом із тим, відповідно до ст. 372 ЦК України поділ майна, що є у спільній сумісній власності, може бути здійснений за домовленістю між співвласниками, а у разі недосягнення згоди, за рішенням суду.
Аналогічні положення містяться у ст. 88 Земельного кодексу України відповідно до якої володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, а у разі спору - у судовому порядку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Земельним кодексом України, визначено особливий порядок формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення – за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.
Тобто, судом встановлено, що законодавством передбачено можливість поділу земельної ділянки за домовленістю сторін, зокрема шляхом розроблення відповідної технічної документації із землеустрою.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із пропозицією щодо поділу земельної ділянки.
Водночас відповідач у наданій відповіді не заперечив проти поділу земельної ділянки, а лише запропонував надати відповідну документацію, необхідну для вирішення питання щодо такого поділу.
Таким чином, на думку колегії суддів, наведені дії відповідача свідчать не про відмову від поділу земельної ділянки, а про пропозицію узгодження порядку його здійснення та отримання необхідних документів.
Такі дії відповідача не можуть розцінюватися як відмова у поділі земельної ділянки, а свідчать про перебування сторін на стадії погодження порядку та умов його здійснення.
Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України судовий захист підлягає застосуванню у разі порушення, невизнання або оспорювання права.
За відсутності доказів заперечення відповідача проти поділу земельної ділянки або інших дій, які б свідчили про порушення чи оспорювання прав позивача, підстави для судового захисту відсутні.
За таких обставин звернення позивача до суду з даним позовом є передчасним.
Суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Кумечко Марини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак