Справа № 289/1142/25
Номер провадження 2/289/294/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді – Кириленка О.О.,
з участю секретаря судового засідання – Науменко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в кінцевій редакції свого позову (а.с. 44-47) просить змінити спосіб стягнення аліментів, який визначений рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 04.10.2018, а саме з 1300 грн. на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дочкою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову зазначила, що на даний час відповідач почав отримувати стабільний дохід, що свідчить покращення його матеріального стану.
Ухвалою судді від 04.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 28).
22.07.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнає позовні вимоги частково, просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходу, оскільки він має на утриманні малолітнього сина, а також у зв`язку із погіршенням стану здоров`я (а.с. 32-34). 
Сторони в судове засідання не з`явились, позивач звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. 
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9).
Як вбачається з копії рішення Малинського районного суду Житомирської області від 04.10.2018 по справі №289/1486/18 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 19.07.2018 року до повноліття дитини (а.с. 14).
Згідно наведеного рішення суду розмір вищевказаних аліментів у твердій грошовій сумі було визначено з огляду на відсутність у справі доказів про розмір одержуваного відповідачем доходу. 
З копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №57739104 від 26.06.2025, відповідач отримує дохід у Філії «Столичний лісовий офіс» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» (а.с. 18 на звороті, 48).
На підтвердження обставин викладених у відзиві відповідач надав суду докази з яких вбачається, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 та вони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 37, 38). З 21.05.2024 відповідачу встановлено третю групу інвалідності, йому протипоказана важка фізична праця, у зв`язку із чим він отримує пенсію по інвалідності, сукупний розмір якої за період з січня по червень 2025 року складає 7083 грн (а.с. 40, 41, 43).
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вказаних норм закону, а саме те, що: «спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів», слід застосовувати в контексті змісту наведених норм, якими передбачено: обставини визначення способу стягнення аліментів; спосіб визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини; відповідні обставини, які підлягають перевірці та враховуються при визначенні способу та розміру стягнення аліментів.
Окрім цього, право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від: 10.10.2019 у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19); від 24.02.2020 у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19).
У ч. 3 ст. 181 СК України законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів.
Із вказаної норми закону, також, вбачається, що він не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися можливістю зміни способу стягнення аліментів.
Отже, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі №643/11949/19.
Звернувшись в суд з даним позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивачка фактично просить стягувати передбачений законом мінімум на дитину, що визначений ст.ст. 182, 183 СК України, про що йшлося вище. Суд, застосовуючи вимоги вказаних статей, у випадку відсутності певних істотних обставин, що можуть вплинути на визначення такого мінімального розміру зобов`язаний встановити саме такий розмір. Такими, істотними обставинами, що давали б підставу стягувати аліменти у іншому розмірі, відмінному від мінімального слід вважати, наприклад, наявність поганого стану здоров`я платника аліментів (важкої хвороби, каліцтва, тощо), утриманців у платника аліментів, надзвичайно скрутного матеріального стану платника, що обумовлений об`єктивними обставинами, наявності значних доходів у дітей або отримувача аліментів, що забезпечують їх повноцінне утримання, тощо. Спосіб та розмір ж стягнення, про який просить позивачка є тим гарантованим державою мінімумом на утримання дитини, який забезпечить необхідний матеріальний мінімум для її утримання.
Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що чинним законодавством визначена можливість змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, прийнявши до уваги вікову категорію дитини, прийнявши до уваги визначений законодавством розмір аліментів у частці від доходу платника аліментів в залежності від кількості дітей, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітніх дітей, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, а також зміну сімейного стану відповідача, наявність у нього інших утриманців, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог.
Водночас, судом враховується суттєва зміна матеріального стану платника аліментів (відповідача) в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення Малинським районним судом Житомирської області, що відповідно до положень статті 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів.
Суд не приймає доводи відповідача про те, що він в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки лише у розмірі 1/6 частини від доходу, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, оскільки останній не підтвердив у суді, яка саме частина його доходу витрачається на лікування. 
У зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання:    АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання:    АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зміну способу стягнення аліментів – задовольнити повністю.
Змінити спосіб стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , що визначений рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 04.10.2018 по справі №289/1486/18 з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу).
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя  Олег КИРИЛЕНКО