Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
Справа №348/3270/25
Провадження № 2/348/453/26

23 квітня 2026 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в cкладі головуючого судді Бурдун Т.А.,
за участі секретаря судового засідання Лейб`юк Є.В., 
представника позивача - ОСОБА_1 , 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «Бізнес Позика», інтереси якого представляє Лебідь К.В., звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 19 200,11 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.10.2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 укладено договір про надання кредиту №167627-ИФ1-001, шляхом обміну електронним повідомленням, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн строком на 16 тижнів. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.166347 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. 
ТОВ «Бізнес Позика» виконало взяті на себе зобов`язання, в свої чергу ОСОБА_2 належним чином не виконував свої зобов`язання за Договором № 167627-ИФ1-001, не повернув грошові кошти, у зв`язку з чим станом на 30.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 19 200,11 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8 899,45 грн та суми прострочених платежів по процентах - 10 300,66 грн. За викладених обставин представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Бізнес Позика» вищевказану заборгованість та судові витрати.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін та за клопотанням представника позивача було витребувано в АБ «УкргазБанк» інформацію по картковому рахунку, що належить ОСОБА_2 .
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2026 року визнано обов`язковою участь у судовому засіданні представника позивача.
23.02.2026 року через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення від представника позивача стосовно позовних вимог з клопотанням про витребуванням в АТ «Оксі Банк» інформації по картковому рахунку, що належить ОСОБА_2 .
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2026 року задоволено клопотанням представника позивача та було витребувано в АТ «Оксі Банк» інформацію по картковому рахунку, що належить ОСОБА_2 .
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Додатково пояснив, що 31.10.2020 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідач частково здійснював платежі на загальну суму 2864 грн, але в повному обсязі не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого має заборгованість. Проценти за користування кредитними коштами нараховувалися в межах строку дії договору.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації та проживання, вказаним в позовній заяві та шляхом розміщення оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
23 квітня 2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, яку занесено до протоколу судового засідання.
Заслухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12,13,81,89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В судовому засіданні встановлено, що 31.10.2020 року між позивачем ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 укладено договір №167627-ИФ1-001 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку визначеному ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с.27).
Позивачем ТОВ «Бізнес Позика» 31.10.2020 року направлено ОСОБА_2 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 167627-ИФ1-001 про надання кредиту. 31.10.2020 року ОСОБА_2 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договіру № 167627-ИФ1-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_2 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G2514, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 31.10.2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 167627-ИФ1-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.28-31). 
При цьому суд зауважує, що зазначення у позовній заяві дати укладення кредитного договору «01.11.2020» слід вважати технічною опискою, оскільки в судовому засіданні встановлено, що договір укладений саме: «31.10.2020».
Відповідно до договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту - кредит.
Пунктом 2 договору про надання кредиту № 167627-ИФ1-001 передбачено, що строк кредиту 16 тижнів, процентна ставка за кредитом в день: 1.166347, фіксована, загальний розмір наданого кредиту 10 000,00 грн, термін дії договору до 21.02.2021 року. Орієнтована загальна вартість наданого кредиту 18 800,00 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка 425,71665500 процентів (а.с.27).
Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. 
Також на підтвердження укладення кредитного договору надано паспорт споживчого кредиту та правила надання споживчих кредитів (а.с.25-26, 33-38).
На виконання умов договору відповідачу було перераховано 10000,00 грн на банківську карту відповідача № НОМЕР_2 , дата проведення платежу 01.11.2020, призначення платежу: Перерах. коштів ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_3 зг. кредитного дог. № 167627-ИФ1-001 від 31.10.2020, що підтверджується підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів «FONDY» (а.с.32).
Крім того, згідно витребуваної з АТ «Оксі Банк» інформації, суду повідомлено, що картка НОМЕР_4 випущена на ім`я ОСОБА_2 , номер телефону НОМЕР_1 та надано виписку про рух коштів за період із 31.10.2020 по 05.11.2020 в якій відображено зарахування коштів в розмірі 10000,00 грн - 01.11.2020 року (а.с.144-146).
Однак, відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за договором станом на 30.10.2025 року становить: 19 200,11 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8 899,45 грн та суми прострочених платежів по процентах - 10 300,66 грн (а.с.11-24). 
Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: 16.11.2020, 17.11.2020 та 07.12.2020 проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на загальну суму 2864,00 грн.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником (відповідачем ОСОБА_2 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «Бізнес-Позика») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права.
Як передбачено ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку, а також, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно норм статей 628, 638 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Що ж до форми договору, то положеннями статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як установлено судом, ОСОБА_2 31.10.2020 звернувся до ТОВ «Бізнес-Позика» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим його було ознайомлено із основними умовами кредитування, порядком надання та повернення кредиту. Ознайомившись із умовами кредитування, останній погодив умови кредитування, підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що підтверджує виникнення кредитних правовідносин між ними на визначених у договорі умовах. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач  ОСОБА_2 користувався наданими коштами. Згідно із розрахунком позивача, станом на 30.10.2025 заборгованість у загальній сумі становить 19 200,11 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8 899,45 грн та суми прострочених платежів по процентах - 10 300,66 грн (а.с.11-23).
Доказів неправильності вищевказаного розрахунку та невідповідності його тим відомостям, які вказані у розрахунку заборгованості, відповідачем до суду надано не було.
Таким чином, суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості не виконав, у зв`язку із чим станом на 30.10.2025 утворилася заборгованість в сумі 19 200,11 грн. 
З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у розмірі 19 200,11 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с.10), тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 2 422,40 грн.
На підставі статей 207, 526, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та керуючись статтями 10, 12-13, 76-81, 89,259, 263-265, 268, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту № 167627-ИФ1-001 від 30.10.2020 у розмірі 19200 (дев`ятнадцять тисяч двісті) грн 11 коп., яка складається з: 8899,45 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 10300,66 грн- заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 00 коп.
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ 41084239, адреса місця знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений: 27.04.2026

Суддя: Т.А.Бурдун