Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 р. справа № 520/11802/25
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (шосе Григорівське, буд. 88, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61020, ЄДРПОУ 32565288) до Харківської митниці Державної митної служби України (вул. Миколаївська, буд. 16Б, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61005, ЄДРПОУ 44017626) про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В :
Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000667/2 від 25.11.2024.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що правильно визначив митну вартість предмету імпорту партії товару: конструкційні частини меблів (коліщатка), країна виробник Чехія, за основним методом (ціною договору). На твердження позивача, усі документи складені належним чином та у повній мірі підтверджували митну вартість товару, заперечував правомірність виникнення підстав для сумнівів у правильності розрахунків. Наголошував на відсутності підстав для збільшення митної вартості товару.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідач, Харківська митниця Державної митної служби з поданим позовом не погодився, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, свою позицію аргументував тим, що подані до митного оформлення документи викликали сумнів у правильності самостійного визначення платником митної вартості. Стверджував, що ненадання платником витребуваних митним органом документів зумовило винесення власних рішень про збільшення митної вартості товару та відмову в оформленні поданої платником митної декларації через заниження показника митної вартості товару. Наполягав, що показник митної вартості товару обчислений з урахуванням норм чинного законодавства.
Позивачем надано відповідь на відзив. Висловлену правову позицію у спірних правовідносинах підтримано у повному обсязі. Позивач переконаний, відповідачем не доведено, що надані документи містять розбіжності або ознаки підробки, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також посилався на отриманий експертний висновок про оцінку майна від 02.09.2024 року, виданий Регіональним торгівельно-виробничим підприємством "Гранід", яким було підтверджено відповідність цін цінам компанії виробника Rollyx.
Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.
Позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув статус юридичної особи приватного права, є резидентом України.
Між ПАТ «НОВИЙ СТИЛЬ» (Покупець) та компанія "ROLLYX s.r.o." (Продавець), країна виробництва: Чехія , укладено Контракт №23-Rollyx від 10.01.2023.
Умовами Контракту визначено наступне:
- Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, викладених у цьому Контракті (п. 1.1. Контракту);
- конкретний вид (асортимент) товару кожної партії поставки узгоджується сторонами в замовленні та визначаються в специфікаціях та інвойсах, які додаються до Контракту та складають його невід`ємну частину (п. 1.3. Контракту);
- Продавець поставляє Покупцю Товар на наступних умовах FCA Люстенисце, за адресою вул.Зелена, 422 (п. 3.1. Контракту);
- Оплата Товару повинна здійснюватися Покупцем на підставі інвойсів протягом 95 днів з моменту поставки товару Покупцю. Під час поставок окремих партій Товару сторони можуть відступити віз зазначених строків оплати, врегулювавши інше (п.5.2 Контракту).
Як вказує позивач, комерційним інвойсом №2240933 від 15.11.2024 погоджені умови асортимент, ціни, інші умови постачання товару.
Товар ввезений окремою партією.
25.11.2024 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ПрАТ «НОВИЙ СТИЛЬ» (код ЄДРПОУ 32565288) подана митна декларація за № 24UA807200017307U0 від 25.11.2024 на товар: №1 «Коліщата для меблів. Не мiстять у своєму складi передавачi або передавачi та приймачі...» код товару 8302200090, №2 «Арматура кріплення для меблів. Не мiстить у своєму складi передавачi...» код товару 830222000, що надійшов від ROLLYX s.r.o., Zelena 422 294 42 Lustenice, Чехія на адресу ПрАТ «НОВИЙ СТИЛЬ».
У графі 43 ЕМД №24UA807200017307U0 від 25.11.2024 позивачем зазначено основний метод визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.ст. 57, 58 МКУ. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції).
Як зазначається позивачем та не заперечується відповідачем, на підтвердження митної вартості товару подані документи, в тому числі обов`язкові документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України.
Так, разом з митною декларацією, позивачем надані, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44 вказаної ЕМД:
- Контракт № 23-Rollyx від 10.01.2023 (п. 5.2. передбачено, що оплата товару здійснюється протягом 95 днів з моменту поставки товару покупцю, тобто Контрактом передбачено відстрочення платежу);
- Додаток до Контракту (специфікація №18) від 15.11.2024 
- Комерційний інвойс на товар №2240933 від 15.11.2024 р. з перекладом;
- CMR (автотранспортна накладна)№ 191103;
- CMR (автотранспортна накладна)
- Договір на перевезення № 240451 від 29.02.2024;
- Рахунок на оплату вартості перевезення № 793 від 19.11.2024;
- Довідка перевізника про транспортні витрати № б/н від 19.11.2024;
- Заявка на перевезення;
- Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 17.04.2024;
- Пакувальний лист б/н від 15.11.2024;
- копія експортної декларації країни відправлення № 24CZ61000004VZKTA6 від 15.11.2024 з перекладом;
- Довідка про відсутність страхування;
- Довідка про відсутність взаємозалежності.
Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №24UA807200017307U0 від 25.11.2024, спрацювали ризики, згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі АСАУР) щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів): "Перелік індикаторів ризику. Індикатор 1.1.3. Неможливо повністю/частково прочитати документ, який має важливе значення для цілей митного контролю та оформлення (незрозуміле написання, неякісні копії, в тому числі, електронні/скановані при здійсненні електронного декларування) тощо. Індикатор 3.3.4. "за явлення митної вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено".
У повідомленні декларанту №27234 від 25.11.2024 Харківська митниця запропонувала Підприємству надати додаткові документи по ЕМД №24UA807200017307U0 від 25.11.2024 запиту з ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару 1,2 в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів.
У відповідь на запит позивач надав лист № 25/11/2024-1ф від 25.11.2024 з інформацією та поясненнями стосовно запитуваної інформації та документів з поставки товару, зазначив про неможливість наразі подати додаткову інформацію та просив на підставі статті 55 Митного кодексу України надати рішення коригування митної вартості по декларації №24UA807200017307U0 від 25.11.2024.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000667/2 від 25.11.2024.
Також, на підставі прийнятого рішення про коригування Відповідачем оформлена картки відмови в прийнятті митної декларації, номер картки № UA807200/2024/000802.
Щоб уникнути простою транспорту декларантом подано митну декларацію 25.11.2024 МД № 24UA807200017366U8, у якій зазначено митну вартість згідно рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000667/2 від 25.11.2024, та сплачено митні платежі за скоригованою ціною та випущено Товар у обіг під гарантію.
У рішенні про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000667/2 від 25.11.2024 у графі 33 зазначено, що у відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленому декларанту. Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України: 
1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема:
- наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром по підприємству; 
- згідно інвойсу №2240933, умовами поставки визначено FCA CZ Lustenice, згідно CMR№191103 умовами поставки зазначено Garvoline Poland відсутній будь-який документ, що підтверджує перевезення товару між цими містами (відстань 635 км), таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування не підтверджені документально, не визначені кількісно та достовірно, що суперечить положенням п.2 ч.2 ст.52 МКУ, ч.2,9,10 та 21 ст.58 МКУ;
згідно тлумачення Інкотермс 2020 умови поставки FCA означають, що продавець товару виконав свої зобов`язання щодо поставки, виконавши митне очищення для експорту та передавши його перевізнику у названому покупцем місці. Вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження і розвантаження товару у такому місці. Ціна FCA означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, а також експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, вартість доставки до основного перевізника в місці, вказаному покупцем, та навантаження товару в транспортний засіб, без вартості доставки (фрахту) до покупця. В наданих транспортних документах відсутня інформація щодо навантажувально-розвантажувальних робіт, таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування не підтверджені, не визначені кількісно та достовірно, що суперечить положенням п. 2 ч.2 ст. 52 МКУ, ч. 2, 9, 10 та 21 ст. 58 МКУ;
- відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»; 
- наданий до митного оформлення прайс-лист по суті є офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо АТ «Новий стиль» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1984 року;
- в прайс-листі вказаний термін дії до 17.04.2024, тобто прайс вже не є актуальним;
- відсутня калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах / митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»;
2) не надана декларантом інформація щодо угод на ідентичні товари;
3) не надана декларантом інформація щодо угод на подібні товари;
4) не надана декларантом інформація щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані;
5) не надана декларантом інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару.
Джерелом інформації для формування Рішення щодо коригування митної вартості по товару є: товар №1) UA102080/2024/000521 від 17.09.2024 (24UA102080000521U8), код товару УКТЗЕД 8302200090, умови поставка FCA, торговельною маркою Rollyx, виробником Rollyx s.r.o., країною виробництва: CZ (Чехія).
Позивачем до митниці поданий лист № 25/11/2024-1ф від 25.11.2024, в якому позивач відносно надання додаткових документів АТ «Новий стиль» пояснив таке:
-фактурна вартість товару може мінятися, так як асортимент і ціна товару, як і імпортуються, різні. Ціни на позиції за інвойсом повністю відповідають прайс-листу, який був наданий разом з митною декларацією;
- рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору не має, тому що немає таких послуг;
- жодних ліцензійних чи авторських договорів покупця, що стосуються оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів не існує;
- виписку з бухгалтерської документації - відповідно до п.5.2. вищезазначеного зовнішньоекономічного контракту надається відстрочка 95 днів з моменту поставки товару;
- рахунок на оплату транспортних послуг № 793 від 19.11.2024 та заявка на перевезення були надані разом з митною декларацією;
- прайс-лист виробника-експортера від 17/04/2024 був наданий разом з митною декларацією;
- копія експортної декларації країни відправлення від 15.11.2024 № 24СZ61000004VZKTA6 була надана разом з митною декларацією з перекладом на українську мову;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. - будуть надані додатково.
Також, у листі позивач повідомив, що ним було надано всі наявні на дату розмитнення документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару. У зв`язку з чим просив дозволити митне оформлення вантажу відповідно до вимог статті 55 МК України, прийняти рішення про визначення митної вартості.
Розглянувши подані позивачем інформацію та документи, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000667/2 від 25.11.2024, за яким митну вартість товару збільшено та оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, номер картки № UА807200/2024/000802.
Не погодившись із рішенням відповідача, позивач у порядку частини 8 статті 55 МК України звернувся до відповідача з листом № 11.02.2025/26 від 11.02.2025 про надання письмової інформації та додаткових документів, приєднавши до листа Звіт про оцінку майна №02/09/2024/01 від 02.09.2024 суб`єкта оціночної діяльності РТВП "Гранід" у формі ТОВ, з якого вбачається, що ціна товару відповідає рівню ринкових цін. Також просив відповідно до частини 8 ст. 55 МК України, за умовами якої протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, врахувати додаткові документи та додаткові пояснення, винести письмове рішення щодо визначення заявленої митної вартості товарів за поданою первинною МД, скасувати відповідне рішення про коригування митної вартості товарів.
На лист - запит № 11.02.2025/26 від 11.02.2025 митним органом надано відповідь «Щодо розгляду документів в порядку ст. 55 МКУ» від 17.02.2025, в якій зазначено, що подані додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого рішення про коригування.
Не погоджуючись із вищевказаним рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За змістом частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частинами 1-3 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Стаття 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Отже, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта.
Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 05.03.2019 по справі №815/143/17, від 09.04.2019 по справі №825/1575/17.
У постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-а Верховний Суд зазначив, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару контролюючий орган вказав:
невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема:
- наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром по підприємству; 
- згідно інвойсу №2240933, умовами поставки визначено FCA CZ Lustenice, згідно CMR№191103 умовами поставки зазначено Garvoline Poland відсутній будь-який документ, що підтверджує перевезення товару між цими містами (відстань 635 км), таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування не підтверджені документально, не визначені кількісно та достовірно, що суперечить положенням п.2 ч.2 ст.52 МКУ, ч.2,9,10 та 21 ст.58 МКУ;
згідно тлумачення Інкотермс 2020 умови поставки FCA означають, що продавець товару виконав свої зобов`язання щодо поставки, виконавши митне очищення для експорту та передавши його перевізнику у названому покупцем місці. Вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження і розвантаження товару у такому місці. Ціна FCA означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, а також експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, вартість доставки до основного перевізника в місці, вказаному покупцем, та навантаження товару в транспортний засіб, без вартості доставки (фрахту) до покупця. В наданих транспортних документах відсутня інформація щодо навантажувально-розвантажувальних робіт, таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування не підтверджені, не визначені кількісно та достовірно, що суперечить положенням п. 2 ч.2 ст. 52 МКУ, ч. 2, 9, 10 та 21 ст. 58 МКУ;
- відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»; 
- наданий до митного оформлення прайс-лист по суті є офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо АТ «Новий стиль» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1984 року;
- в прайс-листі вказаний термін дії до 17.04.2024, тобто прайс вже не є актуальним;
- відсутня калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах / митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»;
2) не надана декларантом інформація щодо угод на ідентичні товари;
3) не надана декларантом інформація щодо угод на подібні товари;
4) не надана декларантом інформація щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані;
5) не надана декларантом інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару.
Так, щодо спрацювання ризиків, згенерованих АСАУР та наявність у митного органу інформації, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше, суд зазначає, що спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією, обов`язковою до виконання, посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного контролю та митного оформлення документи.
Таким чином, на думку сторони Відповідача у Харківської митниці виникли підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст.337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.
Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
З матеріалів справи вбачається, що позивач надав розширений пакет документів для підтвердження правильності та достовірності визначення ним митної вартості задекларованих товарів.
Судом встановлено, що при прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу було взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС).
Застосування митним органом з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020.
Щодо наданого до митного оформлення прайс-лист по суті є офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо АТ «Новий стиль» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1984 року, суд зазначає.
Прайс-лист - це перелік пропозицій товару та цін, який не може зважаться первинним документом. Прайс-лист не є обов`язковим документом, який повинен надаватися декларантом до митного органу, такий прайс-лист має інформаційне обґрунтування при поданні митної декларації.
До того ж, поданий позивачем до митного оформлення прайс-лист є документом від виробника товару ROLLYX s.r.o. по формі цього виробника, за заміст цієї форми Позивач не несе відповідальність.
АТ «Новий стиль» подано прайс-лист в тому вигляді, в якому він був отриманий від виробника/постачальника товару на запит цін щодо партії товару.
Ціни товару в прайс-листі визначені в EUR за одиницю товару на умовах FCA Люстенице та тотожні тим цінам, які визначені інвойсом 2240933 від 15.11.2024, де визначений базис поставки FCA Люстенице.
Відповідно до положень п. 4.1. Контракту № 23- ROLLYX ціна товару по конкретній партії товару вказується в специфікаціях та інвойсах на конкретну партію товару.
За положеннями п. 4.2., п. 4.3. Контракту № 23- ROLLYX продавець має право надати покупцю знижки для кожної одиничної поставки; розмір знижок вказується в інвойсах; у разі, якщо інвойс не містить посилання на розмір наданої продавцем знижки, товар поставляється покупцю без надання знижок.
Інвойс 2240933 не містить ніяких знижок до ціни товару, тобто ціна визначена на загальних умовах виробника ROLLYX s.r.o.
Підсумовуючи наведене, суд виснував, що вказаний документ не є основним документом, який підтверджує митну вартість, відповідно до частини 2 статті 53 МК України, тому відповідач не може посилатися на неповноту відомостей прайс-листа, як на підставу для коригування митної вартості товару.
Крім того, позивачем надано в матеріали справи висновки Звіту про оцінку майна №02/09/2024/01 від 02.09.2024, який також був поданий і до митниці в порядку ст.55 МК України, за якими ціна товару відповідає рівню ринкових цін.
Щодо умов поставки FCA та навантажувально-розвантажувальних робіт.
Умовами контракту № 23-Rollyx від 10.01.2023, п. 3.1. продавець поставляє покупцю товар на наступних умовах: FCA Люстенице, по адресу вул. Зелена, 422. Умова поставки FCA Люстенице також зазначена при визначенні ціни товару в інвойсі №2240933 від 15.11.2024, в CMR № 302060 адресою завантаження визначено: вул. Зелена, 422, Люстенице. Місцезнаходження CZECH REPUBLIC ZELENA 422, LUSTENICE є адресою місцезнаходження продавця ROLLYX s.r.o. (п. 15 контракту).
За п. 12.7. контракту №23-Rollyx від 10.01.2023 при тлумаченні цього Контракту мають силу правила ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р. Згідно з цими міжнародними правилами термін FCA або «франко-перевізник» в частині поставки свідчить про наступне: Поставка вважається здійсненою, якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем.
В інвойсі № 2240933 ціна товару визначена на умовах поставки FCA Люстенице (за місцезнаходженням продавця), тобто ціна товару, яку виставляє продавець, включає в себе вартість завантаження.
Про те, що ціна FCA означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар включає в себе суму навантаження товару в транспортний засіб зазначено митним органом в гр. 44 рішення про коригування.
Партія товару від місця навантаження вул. Зелена, 422, Люстенице, Чехія, слідувала через Гарволін, Польща, (СMR 191103), звідки перевозилася транспортним засобом - автомобілем DAF НОМЕР_1 /причіп НОМЕР_2 (CMR № 302060), про що зазначено в акті надання послуг №793 від 26.11.2024, довідці перевізника, до місця розвантаження Харків, Україна. Згідно інформації довідки про транспортні витрати (уточнення), від 19.11.2024 №б/н, вартість навантажувально-розвантажувальних робіт включена у вартість перевезення, разом з експедиційними послугами. Вантаж додатково не страхувався. Тож, відповідні додаткові витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи за межами митної території України відсутні.
Пунктом 2.5 Договору на перевезення від 29.02.2024 №240451 встановлено, що перевізник під час надання транспортно-експедиторських послуг щодо забезпечення та організації перевезення вантажів в межах Договору має право від свого імені залучати інших осіб, у тому числі, від свого імені укладати договори з перевізниками, при цьому залишаючись безпосередньо відповідальним перед замовником за виконання таких зобов`язань. Наявними в матеріалах справи CMR підтверджено належним чином місця та дати завантаження та розвантаження товару. Натомість ФОП ОСОБА_1 , згідно умов укладеного договору, не порушено умов щодо визначення місць завантаження та розвантаження товару, не понесено додаткових витрат, що підтверджується довідкою про транспортні витрати (уточнення) від 19.11.2024 №б/н.
Таким чином, з огляду на обставини, твердження митниці про навантажувально-розвантажувальні роботи та їх не врахування у витратах на транспортування є необґрунтованими та спростовуються дійсними обставинами справи.
Щодо відсутності калькуляції.
За Наказом МФУ від 24.05.2012 N?599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» калькуляція транспортних витрат є документом, що може бути підтверджуючим документом у разі, якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу.
Посилання митниці на відсутність цього документу щодо партії товару АТ «Новий стиль» є недоречним та безпідставним, оскільки партія товару транспортувалася не власним транспортом АТ «Новий стиль», а найманим перевізником відповідно до Договору на перевезення № 240451 від 29.02.2024. Докладно про це зазначено в позовній заяві.
Щодо витрат на страхування, експедиторські, транспортування до місця перетинання митного кордону України. Твердження про ненадання інформації щодо цих витрат не відповідають обставинам справи.
У Довідці перевізника про транспортні витрати №б/н від 19.11.2024, в Довідці про відсутність страхування зазначено, що товар не страхувався, за умовами п. 3.5. Контракту № 23 – Rollyx сторони звільняють один одного від зобов`язань зі страхування товару.
Отже, відповідні витрати відсутні, документально це підтверджено.
Крім того, судом згідно матеріалів справи встановлено, що товар транспортувався за прямим договором з перевізником ФОП ОСОБА_1 , крім послуг з перевезення, експедиторські послуги та вартість навантажувально-розвантажувальних робіт включена у вартість послуг з перевезення вантажу.
Щодо транспортування товару, встановлено: на підтвердження витрат разом з митною декларацією надані Договір на перевезення, заявка на перевезення, СМR, рахунок на оплату вартості перевезення, Довідки про транспортні витрати.
У порядку частини 8 ст. 55 МК України до митниці були подані додаткові документи: CMR з відміткою про одержання вантажу, акт виконаних робіт, платіжні інструкції про оплату перевезення.
Надалі, перевізник надав акт надання послуг №793 від 26.11.2024, в якому визначив окремо вартість послуг до митного кордону України – 173379,00 грн, та від митного кордону України до м. Харкова – 88 428,00 грн.
Оскільки вартість перевезення, в т.ч. до митного кордону України (яка включається до митної вартості товару) встановлена за збірний вантаж різної ваги від двох різних продавців, АТ «Новий стиль» до митного оформлення надав довідку від 20.11.2024, в якій загальна вартість перевезення збірного вантажу (сумарна вага бруто 11542,25 кг) в сумі 173379,00 грн (до митного кодону України) розподілена, виходячи з ваги бруто кожної окремої партії товару від окремого продавця товару. Вага бруто партії товару від постачальника Rollyx s.r.o. складає 7 346 кг (зазначено в графі 35 МД по товару 1 по товару 2), відповідно вартість перевезення цієї партії товару була додана позивачем до митної вартості партії товару.
Також, слід зазначити, що уся вищенаведена інформація, пов`язана з визначенням вартості послуги перевезення партії товару міститься в поданих до митного оформлення документах (заявка, рахунок, довідка перевізника, довідка АТ «Новий стиль»), тому твердження Митниці про відсутність розрахунку та незрозумілість механізму визначення вартості транспортних витрат суд знаходить необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам.
Щодо ненадання декларантом інформації щодо угод на ідентичні товари, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 вказаної статті, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Аналізуючи вказані норми суд приходить до висновку, що позивач не має обов`язку надавати інформацію щодо угод на ідентичні товари.
Посилання митниці на те, що рівень задекларованої митної вартості товару нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних товарів, суд визнає необґрунтованим, адже даний факт не є самостійною підставою для підтвердження недостовірності задекларованих платником даних.
Інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору.
Зазначений висновок відповідає позиції Верховного Суду у постановах від 21.01.2020 у справі №812/2336/14 та від 13.02.2020 у справі №810/1175/16.
Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.
Стосовно посилання Відповідача на МД 24UA102080000521U8 від 17.09.2024, інформація про товари з якої була порівняна з партією товару позивача, слід зазначити наступне:
За МД № 24UA102080000521U8: назва товару «Фурнітура, що використовується для меблів, ролики з арматурою з недорогоцінних металів», вага товару нетто – 601,2 кг.
При цьому, Товар позивача: назва товару «Коліщата для меблів», вага товару нетто – 7356 кг.
А отже, товари, які порівняні митницею з товарами позивача не є подібними, порівняння ціни товару за вищезазначеною МД з товаром позивача не відповідає вимогам щодо подібності товарів, визначеним ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 60 МК України.
Таким чином, відповідач не надав достатніх допустимих доказів іншої митної вартості подібних товарів.
Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.
Відповідно до частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Зі змісту статті 53 Митного кодексу України вбачається, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондує й з положеннями частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якими закріплено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Разом з тим, частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. рант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відтак, частина третя статті 53 Митного кодексу України передбачає перелік додаткових документів, які можуть запитуватися контролюючим органом (факультативний перелік додаткових документів - у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, визначається частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України).
Таким чином, митним органом можуть бути витребувані додаткові документи : 1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки; 2) якщо такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 3) якщо такі документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Наявність у митного органу саме обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що органи митного контролю мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення вбачається, що таке рішення не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митних декларацій, які стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.
Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 р. по справі №815/1670/17.
Відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.
Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості в цій частині.
Стосовно доводів відповідача, викладених у спірному у даній справі рішенні щодо непідтвердження декларантом документально всіх складових митної вартості товарів та надання документів, які містять розбіжності, що послугувало підставою для запиту додаткових документів в порядку, передбаченому ч. 3 cт.53 Митного кодексу України, суд зазначає наступне.
Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що підприємством позивача було надано до митного оформлення необхідний перелік документів, передбачений ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України.
Однак, як встановлено судом, відповідачем під час винесення спірного у даній справі рішення, не було наведено належних обґрунтувань щодо наявності сумніву в числових значеннях або недостовірності наданих документів, що могло б бути підставою для запиту додаткових документів. При цьому, такий запит повинен містити як обґрунтування причин запиту, так і конкретизацію того, які саме складові митної вартості не підтверджені або викликали сумніви, в чому саме полягають розбіжності, чи впливають вони на митну вартість, які додаткові документи можуть спростувати ці сумніви.
У відзиві на позов суд не встановив вищевказаних доводів та обставин.
Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийнятим без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «НОВИЙ СТИЛЬ».
Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (шосе Григорівське, буд. 88, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61020, ЄДРПОУ 32565288) до Харківської митниці Державної митної служби України (вул. Миколаївська, буд. 16Б, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61005, ЄДРПОУ 44017626) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000667/2 від 25.11.2024.
Стягнути з Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61003, ЄДРПОУ 44017626) на користь Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (шосе Григорівське, буд. 88, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61020) судовий збір у сумі 2422,40 грн.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   М.М.Панов