Справа №519/1854/25 
Провадження № 2/519/218/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

25.02.2026 м. Південне
Південний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Лемця С.П.,
при секретарі судового засідання Волковій Н.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 – адвоката Родіонова А.В. до ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

УСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.12.2000 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , діючого від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 355/Ю, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Вищевказаний договір було укладено відповідно з вимогами, встановленими ст.15 Закону України «Про товарну біржу», та зареєстровано на Одеській Товарній Біржі в «Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю», реєстраційний № 355/Ю від 25 грудня 2000 року.
На час укладення договору, у вересні 2000 року, сторони не знали, що правочин у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають.
19 лютого 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого « ОСОБА_6 » змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. 01.08.2025 в Спадковому реєстрі було зареєстровано спадкову справу № 74414698.
Із роз`яснення приватного нотаріуса Буньковської С.С. №384/02-14 від 28.08.2025 вбачається, що договір №355-Ю купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 25 грудня 2000 року на Одеській Товарній Біржі, зареєстрований у журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю» не відповідає вимогам законодавства, оскільки не був посвідчений нотаріально, що унеможливлює видачу нотаріусом спадку, а саме належної померлому ОСОБА_3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 
За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду для визнання дійсним договору купівлі-продажу.
Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 15.12.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 29.01.2026 витребувано у Приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Буньковської С.С. копію спадкової справи, що була заведена після смерті ОСОБА_3 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у їх відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не відомі, з заявами та клопотаннями не звертався.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2000 між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 355/Ю, а саме квартири загальною площею 34,51 кв.м., яка складається з 1 кімнати та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, що видано Одеським державним припортовим заводом 20 вересня 2000 року за № 1168, зареєстрованим Южненським БТІ в реєстровій книзі №13 пр, під № 51, стор.63 від 21.09.2000 (а.с.6-7).
На вказаному договорі вчинено реєстраційний напис Южненського МБТІ від 25.01.2001 (а.с.7).
19.02.2021 ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , яка змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб (а.с.9).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (а.с.8).
ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.54).
Станом на 12.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.54).
Із роз`яснення приватного нотаріуса Буньковської С.С. №384/02-14 від 28.08.2025 вбачається, що договір №355-Ю купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 25 грудня 200 року на Одеській Товарній Біржі, зареєстрований у журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю» не відповідає вимогам законодавства, оскільки не був посвідчений нотаріально, що унеможливлює видачу нотаріусом спадку, а саме належної померлому ОСОБА_3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11). 
В даному випадку спадкоємець стає правонаступником у матеріальних правовідносинах, що дає йому право ініціювати судовий розгляд, який міг би розпочати сам спадкодавець.
Покупець і продавець цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм установлених цивільним законодавством.
Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцями судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при її оформленні не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року.
Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.
Відповідно до ст.153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
За положеннями ст.227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Разом з тим, згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 1995 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу квартири та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, що підтверджується, зокрема, фактом реєстрації за зазначеною адресою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 2000 році.
При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги правомірні, підтверджені нормами ст.47 ч.2 ЦК в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_3 придбав квартиру у свою власність у відповідача, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі продажу, а відповідач в свою чергу виконав зобов`язання по передачі квартири позивачу.
Оскільки зазначений вище договір купівлі-продажу цілком виконаний сторонами, але порушена його форма, суд вважає, позов підлягає задоволенню, шляхом визнання даного договору дійсним.
Керуючись статтями 3, 12, 81, 141, 259, 265, 268, 280-289ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов представника ОСОБА_1 – адвоката Родіонова А.В. до ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №355/Ю від 25 грудня 2000 року, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований на Одеській товарній біржі в «Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю», реєстраційний № 355/Ю від 25 грудня 2000 року, що укладений між ОСОБА_3 діючий від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статей 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП суду не відомо, паспорт серія НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ