Справа № 283/632/26
Провадження №3/283/191/2026

П О С Т А Н О В А

07 квітня 2026 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Тимошенко Андрій Олександрович розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника Дорожньо-будівельної дільниці ТОВ «ГК «Автострада», 
- за ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 612034 складений 11.03.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП, відповідно до якого 25 лютого 2026 року о 00:30:00 годині на 79 км автодороги М-07 «Київ-Ковель-Ягодин» ОСОБА_1 , будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційне утримання вулично-шляхової мережі порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги, а саме не ліквідував аварійну ямко вість та вибоїну на проїзній частині глибина та площа якої перевищує гранично допустимі норми, не вжив заходів для попередження учасників дорожнього руху про небезпеку, що виникла, що стало супутньою причиною скоєння ДТП за участю автомобіля марки «Volvo», н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Koegel», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортному засобу завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», п.п. 1.5. ПДР України.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки смс-повідомленням на контактний номер телефону особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
На підставі ст. 268 КУпАП суддя вирішив розглядати справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , оскільки він належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, а в судовому засіданні його інтереси представляє адвокат Кургаєв Д.М. 
Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 140 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Адвокат Кургаєв Д.М., який представляє інтереси ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки на думку сторони захисту, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, та фактичну відсутність у справі доказів, які б підтверджували віднесення ОСОБА_1 до суб`єктів вказаного правопорушення, вимог ДСТУ чи інших нормативних актів, у зв`язку з чим справа підлягає до закриття за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Письмове пояснення сторони захисту, із мотивами їх заперечень та доказами, долучено до матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст. 251 КпАП) відповідних засобів доказування.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Частина 4 статті 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху; порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування; порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
До протоколу про адміністративне правопорушення не додані докази, які свідчать про те, що утримання автомобільної дороги М-06 «Київ-Ковель-Ягодин», покладено на ТОВ "ГК Автострада". Також до протоколу не додана посадова інструкція ОСОБА_1 з якої можливо було б встановити, чи несе він відповідальність за недотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Крім того суду не надані докази того, що дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volvo», н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Koegel», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка сталася 25.02.2026 року на 79 км а/д М-07 «Київ-Ковель-Ягодин», була наслідком недотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.02.2026 року, акт обстеження вулично-шляхової мережі від 25.02.2026 року, протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 № 600197 від 25.02.2026 року складений відносно ОСОБА_2 за порушення п. 2.3.б ПДР, а також письмове пояснення ОСОБА_2 вказують лише на факт дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.02.2026 року на 79 км автодороги М-07 «Київ-Ковель-Ягодин» та отримання механічних пошкоджень транспортного засобу, який були причетний до нього.
Сам протокол про адміністративне правопорушення без його належного правового аналізу не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.
При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача. Позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 4 ст. 140, ч. 1 ст. 247, п. 1 ч.1 ст. 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -

постановив:
Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову Малинського районного суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:	  	А.  О.  Тимошенко