справа № 619/5446/25
провадження № 1-кп/619/176/26

ВИРОК
іменем України

06 квітня 2026 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області	  	
у складі	головуючого - судді	ОСОБА_1 	
за участю:	секретаря судового засідання	ОСОБА_2 	
 	
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025221230000648 від 19.06.2025 за обвинуваченням:	
 	
  	ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості; 	
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,	
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:	
  	прокурора	ОСОБА_4 	
  	потерпілої 	ОСОБА_5 	
  	обвинуваченого захисника	ОСОБА_3  ОСОБА_6 .	

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
18.06.2025 близько 22 години ОСОБА_3 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєї співмешканкою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник побутовий конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті останньої та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_3 взяв у праву руку кухонний ніж, який знаходився у столі в будинку за вищевказаною адресою, наблизився до ОСОБА_8 на відстань витягнутої руки, та умисно, тримаючи ніж у правій руці за руків`я, наніс ОСОБА_9 не менше трьох ударів в область шиї. Бажаючи припинити протиправні дії ОСОБА_3 та чинячи супротив останньому, ОСОБА_10 своєю правою рукою схопила лезо ножа та намагалася його вихопити, в результаті чого ОСОБА_9 була спричинена рана правої долоні. Самостійно припинивши свої протиправні дії, ОСОБА_3 залишив місце скоєння злочину. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-1226/2025 від 27.08.2025, своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: колото-різані рани на лівій бічній поверхні шиї у середній третині, на передній поверхні шиї на всьому протязі, які загоїлись з утворенням рубців; різані рани уздовж проекції горизонтальної частини правої гілки нижньої щелепи з переходом на праву завушну ділянку та праву скроневу ділянку, на долонній поверхні правої кисті у ділянці середніх фаланг 3-4 пальців, на тильній поверхні основної фаланги 1-го пальця правої кісті. Колото-різані рани утворились від дії гострого предмету, що мав колюче-ріжучі властивості. Різані рани утворились від дії гострого предмету, що мав ріжучі властивості. Враховуючи дані із наданої медичної документації та морфологічні ознаки встановлених тілесних ушкоджень, вони могли бути отримані у строк, вказаний у постанові, тобто 18.06.2025. За ступенем тяжкості зазначені колото-різані рани та різані рани, які загоїлись з утворенням рубців, враховуючи їх звичайний клінічний перебіг, належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижнів (21 день) (згідно п.п. 2.3.1. «а», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 8 МОЗ України від 17.01.1995 року).
Таким чином, ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав за необхідне для завершення свого умислу до кінця, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 , однак наслідки у вигляді смерті потерплої не настали, з причин, що не залежали від його волі, а саме у зв`язку з тим, що потерпілій була надана медична допомога та остання була доставлена з отриманими тілесними ушкодженнями до медичного закладу.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в закінченому замаху на вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що 18 червня 2025 року він пішов до сусідів. Ще в обід він вживав алкоголь з потерпілою ОСОБА_5 . У той день він випив десь грам 250 горілки та у сусідів стопку. Повернувся з гостей додому ввечері після 21 години, уже були сумерки. Він зайшов на веранду і зустрівся зі співмешканкою, з якою він проживає разом в цивільному шлюбі, вона була підвипивши і з будівельним молотком, який був в правій руці, вирішила його додому не пускати. Це було десь біля 3 метрів один від одного. Вона висказувала погрози. Він її відштовхнув, пройшов на кухню, намагався відбитися від молотка, взяв ніж. Коли повертався з кімнати ніж був у правій руці і він наніс їй один удар нижче шиї. Потім у боротьбі він ще два рази різнув її. Вона схватилася за ніж рукою і поранила свою руку. Коли вона опинилася до нього спиною, він її прижав і трапився поріз іще. Потім вони разом взяли ганчірки, щоб кров зупинити, ніж він кинув на підлогу. В цей час у ОСОБА_5 був шок, кровотеча була суттєвою, це було все секундна справа. Кровотечу вони зупинили разом тряпками, антисептиками змочували. Зупинили кровотечу хвилин за 20. ОСОБА_5 не просила швидку допомогу викликати, але він намагався її викликати, ходив по селу та ловив зв`язок, ходив до сусідів і сказав що трапилось, просив викликати швидку, але зв`язку не було, оскільки це с-ще ОСОБА_11 . Він повернувся назад, ОСОБА_5 лежала. Він всю ніч був у будинку 22, пішов звідти після приїзду швидкої. Сусіди прийшли вранці, подивились і почали викликати швидку, і вони також пішли ловити зв`язок. Через деякий час о 09.00 год ранку наступного дня приїхала швидка. Вони зайшли в будинок, він допоміг ОСОБА_5 одягнутися, зібрати пакет, він потім допоміг їй сісти у карету швидкої допомоги і швидка поїхала, він не поїхав з ними. Після цього він пішов до товариша, що мешкає на іншій вулиці, це його однокласник. Він був вдома. Прийшов до нього, приліг і через деякий час приїхали працівники поліції та забрали його в відділ, заїхали у будинок АДРЕСА_1 , він віддав ніж, паспорт. При ньому нічого не було. Також пояснив, що вони з ОСОБА_5 проживають разом років 13-14. У скоєному він розкаюється. 
Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, враховуючи, що це провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_3 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення під час судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, – на потерпілого.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною п`ятою статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3  у вчиненні злочину, доведена прокурором у повному обсязі і підтверджується встановленими судом фактичними відомостями, у розумінні вимог статей 84, 85, 86, 87, 94 КПК України, які містяться у:
- показаннях потерпілої ОСОБА_5 , даними під час судового розгляду про те, що вона співмешкає з обвинуваченим. 18 червня 2025 року до 10 годин вони з ОСОБА_3 випили пляшку горілки, після цього вона пішла спати. Коли проснулася о 14 годині, ОСОБА_3 не було. Він прийшов о 22 годині та хотів зайти в хату, вона його не пускала, молоток був у неї в руці, вона сказала, що вдаре, потім вона положила молоток. ОСОБА_3 штовхнув двері, зайшов у коридор та взяв з підвіконня ніж, молотка у потерпілої в руці вже не було. ОСОБА_3 ножом наніс удар наодмаш по шиї потерпілої, другий удар тичком наніс в груди, а третій наодмаш з іншої сторони шиї. Потерпіла схватила ніж за лезо, внаслідок чого порізала собі руку. ОСОБА_3 пішов з дому, вона була в шоці, здавлювала рану, щоб не йшла кров. Потерпіла дійшла до кімнати та лягла на ліжко, через деякий час приходив ОСОБА_3 з сусідом. Вранці приїхала швидка та її госпіталізували в лікарню міста Харкова; 
- показаннях свідка ОСОБА_12 під час судового розгляду про те, що він працює фельдшером на швидкій, був на зміні, надійшов виклик в с-ще ОСОБА_11 , вони поїхали. Це приватний будинок. В кімнаті лежала жінка років 60, з різаною раною, біля неї був ОСОБА_3 і сусіди 3 чоловік, вони розповіли, що чоловік порізав жінку. Вони спочатку надали першу екстрену медичну допомогу на місці, потім відвезли її в лікарню. Вона розповіла, що вони випивали з ОСОБА_3 , почався конфлікт і він її порізав. Викликали медичну допомогу сусіди, хто саме, не знає. Була надана перша медична допомога, вона була у свідомості. По прибуттю, на шиї потерпілої була тканинна для зупинки кровотечі. Хто наніс удав вона не сказала. Чоловік, що за гратами був поруч, вів себе спокійно, не агресивно. Він допомагав збирати речі і повів до карети швидкої допомоги. Рана була свіжа, можливо пройшло більше 2-3 годин, кровотечі не було. Візуально той чоловік був тверезий в той час вже. Вони жінку відвезли до обласної лікарні; 
- протоколі огляду місця події від 19.06.2025 з фототаблицями та відеозаписом до нього, проведеного на території подвір`я та будинку за адресою:  АДРЕСА_1 , та яким вилучено об`єкти №№ 1 -14;
- висновку експерта № 14-12/1992-Дм/25 від 05.07.2025, відповідно до якого на футболці (об`єкти №№ 1-6), вилучений з кімнати № 7 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В;
- висновку експерта № 14-12/2357-Дм/25 від 25.07.2025 згідно висновку експерта № 14-12/1992-Дм/25 від 03.07.2025, відповідно до якого «на футболці (об`єкти №№ 1-6), вилучений з кімнати № 7 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В», що походження крові від ОСОБА_5 не виключається;
- висновку експерта № 14-12/1993-Дм/25 від 04.07.2025, відповідно до якого на рушнику (об`єкти №№ 1-3), вилученого в кімнаті № 7 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В;
- висновку експерта № 14-12/2358-Дм/25 від 25.07.2025 згідно висновку експерта № 14-12/1993-Дм/25 від 04.07.2025, відповідно до якого «на рушнику (об`єкти №№ 1-3), вилученого в кімнаті № 7 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В», що не виключає можливість походження крові від ОСОБА_5 ;
- висновку експерта № 14-12/1991-Дм/25 від 03.07.2025, відповідно до якого на фрагменті рушнику (об`єкт № 1), вилученого в кімнаті № 7 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В;
- висновку експерта № 14-12/2359-Дм/25 від 28.07.2025 згідно висновку експерта № 14-12/1991-Дм/25 від 03.07.2025, відповідно до якого «на фрагменті рушнику (об`єкт № 1), вилученого в кімнаті № 7 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В», що походження крові від ОСОБА_5 не виключається;
- висновку експерта № 14-12/1990-Дм/25 від 03.07.2025, відповідно до якого на фрагменті тканини з наволочки (об`єкт № 1) на подушці дивану, вилученого в кімнаті № 7 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В;
- висновку експерта № 14-12/2360-Дм/25 від 25.07.2025 згідно висновку експерта № 14-12/1990-Дм/25 від 03.07.2025, відповідно до якого «на фрагменті тканини з наволочки (об`єкт № 1) на подушці дивану, вилученого в кімнаті № 7 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В», що походження крові від ОСОБА_5 не виключається;
- висновку експерта № 14-12/1989-Дм/25 від 05.07.2025, відповідно до якого на фрагменті тканини (об`єкт № 1), вилученого в кімнаті № 7 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В;
- висновку експерта № 14-12/2361-Дм/25 від 25.07.2025 згідно висновку експерта № 14-12/1989-Дм/25 від 05.07.2025, відповідно до якого «на фрагменті тканини (об`єкт № 1), вилученого в кімнаті № 7 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В», що походження крові від ОСОБА_5 не виключається;
- висновку експерта № 14-12/1986-Дм/25 від 03.07.2025, відповідно до якого на фрагменті халату (об`єкт № 1), вилученого під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В;
- висновку експерта № 14-12/2362-Дм/25 від 25.07.2025 згідно висновку експерта № 14-12/1986-Дм/25 від 03.07.2025, відповідно до якого «на фрагменті рушника (об`єкти № 1), вилученого в кімнаті № 2 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В», що походження крові від ОСОБА_5 не виключається;
- висновку експерта № 14-12/1988-Дм/25 від 03.07.2025, відповідно до якого на фрагменті рушника (об`єкти № 1), вилученого в кімнаті № 2 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В;
- висновку експерта № 14-12/2363-Дм/25 від 28.07.2025 згідно висновку експерта № 14-12/1988-Дм/25 від 03.07.2025, відповідно до якого «на фрагменті рушника (об`єкти № 1), вилученого в кімнаті № 2 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В», що походження крові від ОСОБА_5 не виключається;
- висновку експерта № 14-12/1987-Дм/25 від 03.07.2025, відповідно до якого в зіскобі (об`єкт № 1), вилученого в кімнаті № 1 під час огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В;
- висновку експерта № 09-1226/2025 від 27.08.2025 у  ОСОБА_8 мають місце наступні тілесні ушкодження: колото-різані рани на лівій бічній поверхні шиї у середній третині, на передній поверхні шиї на всьому протязі, які загоїлись з утворенням рубців; різані рани уздовж проекції горизонтальної частини правої гілки нижньої щелепи з переходом на праву завушну ділянку та праву скроневу ділянку, на долонній поверхні правої кисті у ділянці середніх фаланг 3-4 пальців, на тильній поверхні основної фаланги 1-го пальця правої кісті. Колото-різані рани утворились від дії гострого предмету, що мав колюче-ріжучі властивості. Різані рани утворились від дії гострого предмету, що мав ріжучі властивості. Враховуючи дані із наданої медичної документації та морфологічні ознаки встановлених тілесних ушкоджень, вони могли бути отримані у строк, вказаний у постанові, тобто 18.06.2025. За ступенем тяжкості зазначені колото-різані рани та різані рани, які загоїлись з утворенням рубців, враховуючи їх звичайний клінічний перебіг, належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижнів (21 день) (згідно п.п. 2.3.1. «а», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 8 МОЗ України від 17.01.1995 року);
- протоколі проведення слідчого експерименту, проведеного 08.08.2025 за участю потерпілої ОСОБА_5 , з доданими до нього фототаблицями та дослідженим у судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту;
- висновку експерта № 09-1345/2025 від 27.08.2025показання ОСОБА_8 , що викладені у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 08 серпня 2025, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановлених у неї тілесних ушкоджень;
- протоколі проведення слідчого експерименту, проведеного 14.08.2025 за участю підозрюваного ОСОБА_3 , з доданими до нього фототаблицями та дослідженим у судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту;
- висновку експерта № 09-1344/2025 від 27.08.2025показання  ОСОБА_3 , що викладені у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 14 серпня 2025, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 .
Всі вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, оцінені судом як належні та допустимі, містять інформацію щодо предмету доказування у цьому кримінальному провадженні тав своїй сукупності є достатньо переконливими, чіткими і узгодженими між собою та доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого  ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Частиною шостою статті 368 КПК України визначено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження № 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.
Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Матеріали кримінального провадження містять відомості на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненому злочині та всі обставини, які ставляться йому у провину, щирий жаль з приводу цього, осуд своєї поведінки та бажання виправити ситуацію, яка склалася, і нести кримінальну відповідальність за вчинене.
Згідно висновків, які містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (кримінальне провадження № 288/1158/16-к), під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, у них міститься дані про повідомлення обвинуваченим органу досудового розслідування обставин вчинення злочину, які б не були встановлені ними на підставі показань свідків та інших доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушеннявизнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Вивченням відомостей про особу ОСОБА_3  установлено, що він є таким, що не має судимості, на обліку в лікаря нарколога на обліку у лікаря психіатра не перебуває. 
Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та відомостями про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у своїй постанові від 02 листопада 2021 року (справа № 750/5031/18, провадження № 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність матеріальних претензій потерпілої до обвинуваченого, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого та наслідків дій винного, який свою вину у вчиненні злочину визнав повністю.
За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК Україниу виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України покарання за замах на злочин не може перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого відповідною частиною статті КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. 
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 24.06.2025 (справа № 619/3487/25, провадження № 1-кс/619/644/25) було накладено арешт на майно, вилучене 19.06.2025 під час огляду місця події.
Арештоване майно не має ніякої цінності і не може бути використане, у зв`язку з цим на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню.
Відповідно до статей 124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З урахуванням вимог статей 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Строк відбування покарання  ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 19 червня 2025 року.
Запобіжний захід  ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним – тримання під вартою.
Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 24.06.2025 (справа № 619/3487/25, провадження № 1-кс/619/644/25), - скасувати.
Речові докази по справі: недопалок, взятий з плитки в приміщенні № 1, який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами та підписами понятих; зіскоб речовини бурого кольору з плитки на підлозі в приміщенні № 1, який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; кухонний ніж з руків`ям білого кольору зі столу в приміщенні № 2 (кухні), який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; кухонний ніж з руків`ям зеленого кольору зі столу в приміщенні № 2 (кухні), який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; зріз рушника з речовиною бурого кольору, з підлоги в приміщенні № 2 (кухні), який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; ніж з полімерним руків`ям зі столу в приміщенні № 3, який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; ніж з полімерним руків`ям жовтого кольору зі столу в кімнаті № 3, який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; зріз з халату з нашаруванням речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; ніж з полімерним руків`ям зеленого кольору зі столу в кімнаті № 5, який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; футболка з нашарування речовини бурого кольору з підлоги в кімнаті № 7, який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; рушник з нашарування речовини бурого кольору з підлоги в кімнаті №7, який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; зріз з рушника білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, з дивану в кімнаті № 7, який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; зріз з наволочки з нашаруванням речовини бурого кольору з дивану в кімнаті № 7, який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами; зріз з наволочки на подушці з нашаруванням речовини бурого кольору з дивану в кімнаті № 7, який поміщено до паперового конверта НПУ з пояснювальними написами, - знищити.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення в ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» експертиз № 9323 від 25.07.2025 у розмірі 8 481,60 грн та № 9332 від 07.08.2025 у розмірі 12 722,40 грн.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня

Суддя             ОСОБА_1