Справа № 302/353/26 
Провадження № 2/302/276/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2026   селище Міжгір`я Закарпатської області
Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого, судді    Пухальського С. В.,
з участю секретаря судового засідання Сити Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого представник позивача зазначив, що 24.03.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1530-2992, про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи позивача.
Зазначений договір укладено шляхом направлення позивачем пропозиції (оферти) та її прийняття відповідачем (акцепту) із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов договору позивач надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 2 000,00 грн на умовах строковості, платності та повернення, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Процентна ставка за користування кредитом визначена у розмірі 1,0 % за кожен день користування кредитом, що нараховується на залишок заборгованості за фактичний період користування кредитними коштами.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на банківську картку, зазначену відповідачкою під час укладення договору.
Водночас відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 15.01.2026 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 8 616,80 грн, яка, за розрахунком позивача, складається з:
? 2 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 
? 5 316,80 грн – заборгованість за нарахованими процентами; 
? 1 000,00 грн – проценти, нараховані відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за прострочення виконання грошового зобов`язання;
? 300,00 грн – заборгованість по комісії.
Окремо позивач обґрунтовує правомірність укладення договору в електронній формі, вказуючи, що використання одноразового ідентифікатора (SMS-коду) відповідає вимогам законодавства та підтверджує волевиявлення відповідача на укладення договору.
Також позивач вважає правомірним включення до складу заборгованості комісії за надання кредиту, оскільки такі платежі передбачені умовами договору та відповідають положенням Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, а також судові витрати.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Водночас судом визначено, що розгляд, формування та зберігання матеріалів справи здійснюються у змішаній формі – паперовій та електронній.
Відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, якщо від сторін не надійшло клопотань про інше. Разом з тим, за клопотанням сторони або з ініціативи суду розгляд справи може бути проведений у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Як убачається з матеріалів справи, відповідачка отримала копію ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами 21 березня 2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте у встановлений судом строк відзив на позов відповідачкою подано не було.
Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин суд розглянув справу за наявними у ній матеріалами, дослідив письмові докази та дійшов висновку про обґрунтованість позову і наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.
Судом встановлено, що 24.03.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1530-2992, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит, шляхом переказу коштів на її платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом відповідно до умов договору.
Із довідки про перерахування суми кредиту № 1530-2992 від 24.03.2025 року вбачається, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему LiqPay на платіжну картку № НОМЕР_1 , яку ОСОБА_1 зазначила під час реєстрації в електронному кабінеті, було перераховано кошти у розмірі 2 000,00 грн.
Відповідно до розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 1530-2992 від 24.03.2025 року станом на 15.01.2026 року, яка виникла у зв`язку з невиконанням нею договірних зобов`язань, становить 8 616,80 гривень, а саме: заборгованість за кредитом – 2 000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 5 316,80 гривень; проценти, нараховані відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за прострочення виконання грошового зобов`язання – 1000,00 гривень; заборгованість по комісії – 300,00 гривень.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідачка не виконала зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, вона порушила взяті на себе договірні зобов`язання.
Як вбачається з положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також проценти, встановлені законом. Оскільки відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, нарахування процентів відповідно до статті 625 ЦК України є правомірним та підлягає стягненню.
Враховуючи викладене, відповідачка не погасила заборгованість у повному обсязі та не виконала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення заборгованості.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 1530-2992 від 24.03.2025 у заявленому позивачем розмірі 8 616,80 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом – 2 000,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами – 5 316,80 грн; процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання – 1 000,00 грн; заборгованості за комісією – 300,00 грн.
Доказів належного виконання зобов`язань відповідачкою суду не надано.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, який підлягає стягненню на його користь з відповідачки.
Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133) заборгованість за Кредитним договором № 1530-2992 від 24.03.2025 року станом на 15.01.2026 року, у розмірі 8 616,80 грн (вісім тисяч шістсот шістнадцять гривень 80 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або справа розглянута без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Міжгірського районного суду
Закарпатської області        Пухальський С. В.