ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/20781/24 пров. № А/857/2791/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р.,
суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі № 380/20781/24 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

суддя в 1-й інстанції Ланкевич А.З.,
час ухвалення рішення 12.12.2024 року,
місце ухвалення рішення м.Львів,
дата складання повного тексту рішення 12.12.2024 року,

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося в суд з позовом до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь бюджету податковий борг у сумі 797210 (сімсот дев`яносто сім тисяч двісті десять) гривень 97 копійок.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову повністю, оскільки податкові повідомлення-рішення та податкова вимога станом на дату 12.12.2024 року прии?нятті рішення Львівського окружного адміністративного суду були не узгодженні.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце апеляційного розгляду справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.
Відповідно до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За змістом п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Відповідно до п.41.1 цієї статті, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Згідно з підп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Як видно з облікової картки платника та довідки про податкову заборгованість фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 станом на 18.09.2024 року, податковий борг відповідача по платежах до бюджету становить 797210,97 грн.
На підставі долучених до позову документів суд встановив, що податкова заборгованість на вказану вище суму виникла у зв`язку із несплатою у встановлений законом строк узгоджених грошових зобов`язань:
1) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500 – 85) – 727843,19 грн:
- 551271,35 грн – основний платіж, залишок несплаченого узгодженого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 15.06.2023 року №1403013012409, винесеного на підставі Акту перевірки від 21.04.2023 року №9460/13-01-24-09/3148304069 (дата виникнення боргу 03.08.2023 року);
- 137817,80 грн – штрафна санкція, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 15.06.2023 року №1403013012409, винесеного на підставі Акту перевірки від 21.04.2023 року №9460/13-01-24-09/3148304069 (дата виникнення боргу 03.08.2023 року);
- 340,00 грн – штрафна санкція, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 15.06.2023 року №1403113012409, винесеного на підставі Акту перевірки від 21.04.2023 року №9460/13-01-24-09/3148304069 (дата виникнення боргу 03.08.2023 року);
- 38414,04 грн – пеня нарахована в ІКП згідно ст.129 ПК України за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» №1403013012409 від 15.06.2023 року, за період з 15.06.2023 року по 03.08.2023 року (дата виникнення боргу 03.08.2023 року);
2) по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001 – 30) – 60625,28 грн:
- 45939,29 грн – основний платіж, залишок несплаченого узгодженого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 15.06.2023 року №1403213012409, винесеного на підставі Акту перевірки від 21.04.2023 року №9460/13-01-24-09/3148304069 (дата виникнення боргу 03.08.2023 року);
- 11484,82 грн – штрафна санкція, залишок несплаченого узгодженого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 15.06.2023 року №1403213012409, винесеного на підставі Акту перевірки від 21.04.2023 року №9460/13-01-24-09/3148304069 (дата виникнення боргу 03.08.2023 року);
- 3201,17 грн – пеня нарахована в ІКП згідно ст.129 ПК України за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» №1403213012409 від 15.06.2023 року за період з 15.06.2023 року по 03.08.2023 року (дата виникнення боргу 03.08.2023 року);
3) по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100 – 30) – 7722,50 грн:
- 5906,00 грн – основний платіж, залишок несплаченого узгодженого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 15.06.2023 року №1402713012409, винесеного на підставі Акту перевірки від 21.04.2023 року №9460/13-01-24-09/3148304069 (дата виникнення боргу 03.08.2023 року);
- 1476,50 грн – штрафна санкція, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 15.06.2023 року №1402713012409, винесеного на підставі Акту перевірки від 21.04.2023 року №9460/13-01-24-09/3148304069 (дата виникнення боргу 03.08.2023 року);
- 340,00 грн – штрафна санкція, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 15.06.2023 року №1402613012409, винесеного на підставі Акту перевірки від 21.04.2023 року №9460/13-01-24-09/3148304069 (дата виникнення боргу 03.08.2023 року;
4) адміністративні штрафи санкції та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС у Львівській області (21081103 – 30) – 1020,00 грн:
- 1020,00 грн – штрафна санкція, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 15.06.2023 року №1402913012409, винесеного на підставі Акту перевірки від 21.04.2023 року №9460/13-01-24-09/3148304069 (дата виникнення боргу 03.08.2023 року).
Суд встановив, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких у відповідача виник борг, в адміністративному або судовому порядку оскаржувались. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року, яке набрало законної сили, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішень - відмовлено.
Відтак, суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу у відповідності до підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.
У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у відповідності до вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
На виконання вказаного положення Податкового кодексу України позивач надіслав на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 18.09.2023 року №0012891-1309-1301, відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків становить 802078,82 грн.
Зазначену податкову вимогу повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу контролюючого органу із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно п.45.1 ст.45 Податкового кодексу України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Відповідно до п.66.3 ст.66 Податкового кодексу України, у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків. У такому разі платник податків, визначений у пункті 64.2 статті 64 цього Кодексу, зобов`язаний подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання) згідно з порядком обліку платників податків. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.
Суд враховує, що платник зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою, яка фактично являється його місцем проживання і за якою податковий орган правомірно надсилає усю адресовану платникові кореспонденцію. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Вказані висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10.02.2023 року (справа №160/5278/19) та 23.02.2023 року (справа №120/14574/21-а).
Між тим, суд враховує, що з моменту виставлення податкової вимоги, податковий борг фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 не був погашений в повному обсязі.
Згідно з п.п.95.1, 95.2 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Враховуючи, що заборгованість у розмірі 797210,97 грн фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 у встановлені законом строки не сплачено, наявність у неї вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду справи не надано, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача в користь бюджету кошти в сумі 797210,97 грн.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі № 380/20781/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	М.А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 18 лютого 2026 року.