Справа №676/3395/25
Номер провадження 2-др/676/22/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2026 року м. Кам`янець-Подільський 

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого судді - Гладій Л.М.,
за участі секретаря судового засідання - Сенчишеної Р.М., 

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Григоренко А.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 676/3395/25 провадження № 2/676/442/26 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕРУХОМІСТЬ-ЗАКОН ТА ПОРЯДОК», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулікова Яна Володимирівна про визнання недійсним Договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації прав, -
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2026 року цивільний позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕРУХОМІСТЬ-ЗАКОН ТА ПОРЯДОК», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулікова Яна Володимирівна про визнання недійсним Договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації прав задоволено частково: визнано недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» від 25.04.2025 року квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 3129189068020), укладений між ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» і ТОВ «НЕРУХОМІСТЬ-ЗАКОН ТА ПОРЯДОК», що посвідчений 25.04.2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куліковою Я.В. та зареєстрований у реєстрі за № 137.
23.03.2026 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Григоренко А.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справ про стягнення судових витрат позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 50 500,00 грн., з яких з яких 30 500,00 грн. - гонорар за надану правничу допомогу та 20 000,00 грн. – «гонорар успіху».
Заяву обґрунтовує тим, що під час прийняття рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2026 року судом не вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, які понесла ОСОБА_1 . До ухвалення судового рішення представником позивача у справі було повідомлено про намір подання доказів витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі. Так, 02.05.2025 року позивачем укладено Договір про надання правової допомоги № 02- 05/25 між позивачем та адвокатом Григоренком А.О. 23.05.2025 року позивачем та адвокатом укладено Додаток № 1 до Договору та 20.03.2026 року Акт № 1 приймання-передачі правової дороги (послуг) до Договору від 02.05.2025 року та Додатку № 1 від 02.05.2025 року до Договору, в якому зафіксовано факт надання адвокатом позивачу правової допомоги з надання послуг з підготовки та подання заяви про виклик свідків у межах судової справи № 676/3395/25 на стадії розгляду у суді першої інстанції. Гонорар за означену правову допомогу становить 50 500,00 грн., з яких: 30 500,00 грн. - гонорар за надану правничу допомогу, а 20 000,00 грн. – «гонорар успіху». Детально розшифрування наведено у звіті про витрачений час на надання правової допомоги (Додаток № 1 до Акту № 1 від 16.10.2025 року). Разом з тим, відповідно до п.3 Додатку № 1 Сторони погодили, що клієнт мас право сплачувати гонорар адвокату до ухвалення рішення частинами, на виконання якого клієнтом було сплачено частину гонорару.
Щодо відсутності підстав для зменшення судом розміру витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що відповідачем не надано обґрунтованого заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. Так, розмір гонорару, встановлений Договором та Додатком, які укладені між позивачем та адвокатом є договірною конструкцією, до якого застосовуються положення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Цивільного кодексу України. З огляду на положення ст.141 ЦПК України, не подання доказів фактичного понесення судових витрат не є підставою для відмови у їх відшкодуванні, якщо підтверджено наявність обов`язку їх сплатити (постанова Верховного суду від 03.10.2019 року № 922/445/19). Такий обов`язок по сплаті Позивачем наявний, адже Позивачем підписано Акт приймання-передачі правової допомогу № 1 від 20.03.2026 року. На підставі вищевикладеного, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, час витрачений адвокатом для забезпечення інтересів позивача та значення справи для неї, а також фактичну часткову сплату гонорару адвокату. З огляду на викладене, просить суд вирішити питання про судові витрати позивача на правничу допомогу адвоката під час розгляду справи № 676/3395/25 у розмірі 50 500,00 грн., з яких з яких З0 500,00 грн. - гонорар за надану правничу допомогу та 20 000,00 грн. – «гонорар успіху» та вирішити питання про судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Григоренко А.О. в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи судом повідомлений належним чином, однак направи суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, заяву про винесення додаткового рішення підтримує і просить задовольнити в повному об`ємі.
Представник відповідача TOB «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» Правник О.П. в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи судом повідомлений належним чином, однак направив Заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, зазначаючи, що в Звіті про витрачений час на надання правничої допомоги та супутніх витрат представником вказано, що вартість підготовки та подання Заяви про забезпечення позову до подання Позовної заяви шляхом накладення арешту на нерухоме майно становить 4 000,00 грн. Так, на думку ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та необґрунтованим відносно складності конкретної послуги, оскільки сама Заява про забезпечення позову складається в більшій мірі з норм законодавства та практики Верховного Суду, а додатки додані до заяви ідентичні тим, що додані до позовної заяви. Також слід відмітити, що ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2025 року у справі № 676/3395/25 заяву представника заявника ОСОБА_2 адвоката Григоренка А.О. про забезпечення позову задоволено частково. Позов підготовлений представником позивача має загальний обсяг 8 (вісім) аркушів А4 одностороннього друку, з яких основного тексту по сучі спору лише 2 аркуші А4 одностороннього друку, також, 2 аркуші А4 одностороннього друку містять в собі гри колонки майже ідентичних питань до відповідача-1, відповідача-2 та третьої особи. Весь інший позов складається з переліку виконання позивачем вимог ст.175 ЦІІК України, орієнтовного розрахунку судових витрат, витребування доказів, прохальної частини та переліку додатків. Доводи, викладені адвокатом у Відповіді на відзив також є ідентичними до тих, що були в позовній заяві, а тому твердження, що на неї витрачено 2 год. вартістю по 2 тисячі кожна є неправдивими, а оплата очевидно завищена. Із заяв/клопотань по справі адвокатом було подано клопотання про витребування доказів, текст якого містився в позовній заяві, а також, Клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, що є шаблонним документом, а тому, також не відповідає дійсності інформація, що на дані клопотання представником було витрачено 4 год. вартістю по 2 год. кожна. Також, така послуга, як підготовка га подання заяви про намір подання доказів витрат на правничу допомогу адвоката протягом п`яти днів з дати ухвалення рішення, вартістю 500,00 грн. є недоцільною та не заслуговує на увагу, оскільки представником позивача ще у позовній заяві було заявлено про витрати на правничу допомогу та намір їх стягнення, тому, вважає, що заявлений розмір суми судових витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, оскільки спори пов`язані із визнанням Договору купівлі-продажу нерухомого майна є поширеною категорією справ, тому представником позивача під час розгляду вказаної справи могли використовуватись правові напрацювання підготовлені ним по іншим справам. Розмір суми судових витрат на професійну правничу допомогу не відповідає виконаним представником позивача роботам, витраченого часу та обсягу наданих послуг, оскільки позов не містить ґрунтованого аналізу обставин конкретної справи, адвокатом не здійснено дослідження практики Верховного Суду, а також практично немає посилань на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, а лиш є посилання на загальні процесуальні норми (ст.ст.84,93,175 ЦПК України). Окрім того, представник просить врахувати, що Позовна заява, підготовлена представником позивача, задоволена частково, а також слід врахувати і те, що відповідачем направлено Заяву про визнання позову. З підстав викладених вище вважає, що витрати на оплату послуг адвоката не є співмірними в розумінні ч.4 ст.137 ЦГІК України, тобто завищеними, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим, просив зменшити витрати на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до суми 5 000,00 грн., а при розподілі судових витрат по сплаченому судовому збору врахувати положення вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та розгляд справи проводити у його відсутності.
В судове засідання інші учасники справи не з`явилася, про місце і час розгляду справи судом повідомлені належним чином, однак про причини неявки суду не повідомили.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.ч.1,2,5,6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2 ч.2 с.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.137 ЦПК України.

Судом встановлено, що 02.05.2025 року позивачем укладено Договір про надання правової допомоги № 02- 05/25 з адвокатом Григоренком А.О.
23.05.2025 року позивачем та адвокатом укладено Додаток № 1 до Договору, в якому позивачем та адвокатом погоджено, що: адвокат бере на себе зобов`язання від імені та в інтересах клієнта до здійснити комплекс дій щодо подання позову та судового представництва замовника у межах судової справи за позовом замовника до ТОВ «ІІРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» та ТОВ «НЕРУХОМІСТЬ-ЗАКОН ТА ПОРЯДОК» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «ІІРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» та ТОВ «НЕРУХОМІСТЬ-ЗАКОН ТА ПОРЯДОК», зареєстрованим у реєстрі за № 137 на підставі ст.38 ЗУ «Про іпотеку», у зв`язку з порушенням встановленої процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, адвокат забезпечує судове представництво замовника при розгляді справи в суді першої інстанції, в суді апеляційної інстанції, а також за необхідності в суді касаційної інстанції. У випадку повернення справи на повторний розгляд до суду першої інстанції адвокат забезпечує представництво замовника й у суді першої інстанції. Адвокат готує та/або подає процесуальні документи, які вважатиме за необхідне для захисту законних прав та інтересів замовника. Перелік прав адвоката визначено договором.
Адвокат забезпечує судове представництво замовника при розгляді справи в суді першої інстанції, в суді апеляційної інстанції, а також за необхідності в суді касаційної інстанції. У випадку повернення справи на повторний розгляд до суду першої інстанції адвокат забезпечує представництво замовника й у суді першої інстанції. Адвокат готує та/або подає процесуальні документи, які вважатиме за необхідне для захисту законних прав та інтересів замовника. Перелік прав адвоката визначено Договором.
Сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правової допомоги згідно п.1 даного додатку становить: A) 2 000,00 грн. за одну годину надання правової допомоги Адвокатом. Тарифікація від 15 хвилин; B) 2 500,00 грн. за забезпечення адвокатом судового представництва замовника у суді першої інстанції або у відповідному суді апеляційної інстанції чи у суді касаційної інстанції. Тарифікація від однієї години, а також погодили, що замовник сплачує адвокату «гонорар успіху» за позитивне для замовника вирішення справи за її позовом додатково сплачує адвокату «гонорару успіху» в разі успішного для неї розгляду справи у розмірі 20 000,00 грн. 
20.03.2026 року позивач та адвокат підписали Акт № 1 приймання-передачі правової дороги (послуг) до Договору від 02.05.2025 року та Додаток № 1 від 02.05.2025 року до Договору, в якому зафіксовано факт надання адвокатом позивачу правової допомоги з надання послуг з підготовки та подання заяви про виклик свідків у межах судової справи № 676/3395/25 на стадії розгляду у суді першої інстанції.
Гонорар за вказану правову допомогу становить 50 500,00 грн., з яких: 30 500,00 грн. - гонорар за надану правничу допомогу, а 20 000,00 грн. – «гонорар успіху». Детально розшифрування наведено у звіті про витрачений час на надання правової допомоги (Додаток № 1 до Акту № 1 від 16.10.2025 року).
Разом з тим, відповідно до п.3 Додатку № 1 Сторони погодили, що клієнт мас право сплачувати гонорар адвокату до ухвалення рішення частинами, на виконання якого клієнтом було сплачено частину гонорару платіжними інструкціями від 16.05.2025 року на суму 5 000,00 грн., від 04.06.2025 року на суму 5 000,00 грн., від 23.08.2025 року на суму 5 000,00 грн. та від 06.01.2026 року на суму 5 000,00 грн., від 29.06.2025 року на суму 5 000,00 грн., а всього на 25 000,00 грн. 
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява М 9336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням практики ЄСПЛ при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань.
Зазначена адвокатом Григоренко А.О. сума 50 500,00 грн. за надання професійної допомоги є не співмірною і не відповідає критерію реальності затраченого адвокатом часу на виконання такої роботи.
Зокрема, суд враховує особливості даної справи, зокрема враховує, що судом було частково задоволено позов не лише в частині предмету позову, зокрема друга позовна вимога визнано судом неналежним способом захисту, який був обраний представником позивача, а і підстав позову, а саме те, що була встановлена та обґрунтована очевидна і неспростовна єдина підстава недійсності спірного договору купівлі-продажу, а решту описаних представником позивача підстав, як то порушення процедури реалізації предмету іпотеки, порушення прав неповнолітньої дитини позивача та її матері, недобросовісність набувача були визнані необґрунтованими і такими, що не підлягають застосуванню в даному випадку. Так само, суд враховує, що справа відкладалась для зазначення конкретного пункту ст.203 ЦК України, як на підставу недійсності оспорюваного договору купівлі-продажу, оскільки виклад позовної заяви не містив чіткого посилання на відповідний пункт. Також суд враховує, що фактично провадження відбувалось без проведення судових засідань, а отже без витрачання на це час представником, за даною категорією справ з врахуванням підстави визнання договору купівлі- продажу недійсним вже є достатньо велика напрацьована судова практика, що не потребує розробки своїх стратегій захисту інтересів клієнта.  
Таким чином, з урахуванням наведених норм права, конкретних обставин даної справи, оцінюючи правову роботу представника позивача, обґрунтованості та реальності витрат на правову допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, якості наданої правової допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, предмет та підстави позову та результатами розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації з 50 500,00 грн. (загальна сума витрат, обрахована представником) до 10 000 грн., які слід стягнути з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст.ст.1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-65, 270, 354 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕРУХОМІСТЬ-ЗАКОН ТА ПОРЯДОК» на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу адвоката 5 000,00 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 24 квітня 2026 року.

Суддя Л.М.Гладій