ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 400/1105/25
адміністративне провадження № К/990/20679/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е., 
розглянувши у порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року (головуючий суддя - Мороз А.О.)
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року (головуючий суддя - Ступакова І.Г., судді: Бітова А.І., Лук`янчук О.В.)
у справі № 400/1105/25
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
I. ПРОЦЕДУРА
1. В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, Військова частина), в якому просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування і виплати на її користь індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року без застосування місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, січень 2008 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, січень 2008 року в сумі 86054,91 грн, з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
2. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року, залишеної без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року, закрито провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
3. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити до суду першої інстанції на продовження розгляду.
4. Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
5. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав, що заявлені у межах даної справи позовні вимоги вже були вирішені судом у справі № 400/3726/21. Суд зазначив про неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги до того самого відповідача з тих самих підстав.
6. Суди також вказали, що в даному випадку має місце зміна формулювання позовних вимог та доповнення позову новим нормативним обґрунтуванням, що не змінює предмету та підстав позову, що розглянутий судом у справі № 400/3726/21, а є намаганням переглянути рішення суду, яке набрало законної сили.
III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
7. В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме положень пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо наявності підстав для закриття провадження у справі. 
8. На думку скаржника, суди першої та апеляційної інстанцій не повністю з`ясували обставини, що мають значення для справи, дійшли висновків, які не відповідають обставинам справи, та порушили норми матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та помилкового внесення оскаржуваної ухвали. 
9.  ОСОБА_1 зазначила, що у справі № 400/3726/21, в частині позовних вимог з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, суди лише підтвердили наявність її права на виплату індексації у вказаний період, проте не визначили конкретного розміру такої індексації. У свою чергу, у справі, що розглядається, предметом спору є розмір індексації, виплаченої позивачеві за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, враховуючи положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року № 1078 (надалі - Порядок № 1078). На думку позивачки, у справі № 400/3726/21 не здійснювалась правильність нарахування відповідачем сум індексації грошового забезпечення, враховуючи вимоги Порядку № 1078, оскільки суд зобов`язав лише нарахувати та виплатити.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
10. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке.
11. Касаційне провадження у справі відкрите з підстави оскарження судового рішення, зазначеної в частині другій статті 328 КАС України (ухвала про закриття провадження у справі) та посилання скаржника на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права. 
12. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки заявлені у межах даної справи позовні вимоги вже були вирішені судом у справі № 400/3726/21.
13. Верховний Суд погоджується із цим висновком з огляду на таке.
14. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
15. Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили. 
16. Таким чином, спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вищевказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.
17. Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (постанова від 14 вересня 2021 року у справі № 909/243/18). 
18. У свою чергу, підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки (постанова від 14 липня 2021 року в справі № 161/2823/19).
19. У справі, що розглядається, ОСОБА_1 просить, зокрема, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року в сумі 8604,91 грн. Вказану суму позивачка обрахувала, використовуючи базовий місяць для розрахунку - січень 2008 року. Щодо застосування саме вказаного базового місяця позивачка наголошує у позовній заяві.
20. Отже, предметом спору у цих правовідносинах є індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року. Підставою позову є неправильний обрахунок спірної індексації, оскільки, на думку позивачки, при нарахуванні повинен застосовуватись базовий місяць - січень 2008 року 
21. При цьому, Миколаївським окружним адміністративним судом у справі № 400/3726/21 прийнято рішення від 12 жовтня 2021 року, яким ОСОБА_1 вже було відмовлено у задоволенні вимоги до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 15 жовтня 2015 року до 16 жовтня 2018 року із застосуванням при розрахунку січня 2008 року як місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів, з якого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на виплату індексації за період з 15 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2018 року, проте, з урахуванням базового місяця - січень 2016 року.
22. Вказане судове рішення набрало законної сили 12 листопада 2021 року та не оскаржувалось в апеляційному порядку. 
23. Таким чином, ОСОБА_1 рішенням у справі № 400/3726/21, яке набрало законної сили, вже було відмовлено у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року із використанням базового місяця для обрахунку - січня 2008 року.
24. Верховний Суд наголошує на безпідставності доводів скаржниці про те, що у справі № 400/3726/21 судом не здійснювалася перевірка правильності нарахованих відповідачем позивачці сум індексації грошового забезпечення із визначенням місяця, у якому відбулося підвищення розміру грошового доходу позивачки, враховуючи, що саме у цій справі ОСОБА_1 відмовлено у застосуванні при розрахунку індексації базового місяця - січня 2008 року, при цьому, судом застосовано базовий місяць - січень 2016 року.
25. Таким чином, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, оскільки у справі № 400/3726/21 та у справі, що розглядається, однакові сторони, предмети спору та підстави позову.
26. Отже, доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій положень пункту 4 частини першої статті 238 КАС України не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду цієї справи.
27. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
28. Оскільки при ухваленні судових рішень суди попередніх інстанцій порушень норм процесуального права не допустили, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
29. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 345, 350, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі № 400/1105/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
І.В. Желєзний
В.Е. Мацедонська,
Судді Верховного Суду